Režie:
Jiří WeissScénář:
Ota HofmanKamera:
Jaroslav TuzarHudba:
Jiří SrnkaHrají:
Josef Bek, Jarmila Smejkalová, Aleš Košnar, Nataša Gollová, Václav Postránecký, Ema Skálová, František Roland, Zdeněk Dítě, Miroslav Koukal (více)Obsahy(1)
I děti by měly mít rády zvířátka - tak jako kamarádi z tohoto filmu, kteří se vzorně starají o nalezeného pejska. Je jim líto, když se o něho přihlásí skutečná majitelka a zmatek ještě vnese ztracená psí známka. Svou výchovnou dikcí film nezastře, že vznikl v polovině 50. let - a nepomohla ani účast slavného režiséra Jiřího Weisse, jenž zde stěží mohl uplatnit svůj pověstný smysl pro drobnokresbu mezilidských vztahů. (Lexikon českého filmu)
(více)Recenze (22)
Velice zdařilý film pro děti. Napínavý děj, který mne upoutal a vtáhl do děje až do samého konce. Velice dobrý výkon hlavního hrdiny Toníka, kterého hrál výborní Aleš Košnar, kterého známe i z jiných filmů pro děti a mládež. Jemu zdařile sekundovali jeho dva kamarádi. Velice mi byla sympatická i postava otce, já být na místě Tondy, tak bych mu hned na začátku řekl vše tak, jak to bylo, měl bych k němu větší důvěru. Film mi v mnohém připomněl jiný kvalitní film z té doby "Brankář bydlí v naší ulici". Je to již 1300 film, který jsem ohodnotil, velice mne potěšil a tak mu dávám plný počet bodů. ()
Jiří Weiss a jeho odlehčený kousek podle scénáře Oty Hofmana pro děti a mládež. V určitou chvíli se rýsovalo i slušné drama svědomí o klukovi zapleteného do sítě vlastných lží před kamarády, rodiči i učitelem. Ač mi je pár let přes 20, neměl jsem problém se vžít do psychologicky napjatého příběhu malého Tondy a jeho kamarádů a byl po celý čas v očekávání, jak to dopadne. Tematicky mírně podobnému filmu Svědomí od Jiřího Krejčíka se tenhle roztomile naivní snímek ani zdaleka nevyrovná, ale zaujala mne zde na pozadí příběhu například i jakási vnitřní konfrontace Tondova svědomí se svým konáním v momentu, když postupně zaslýchá aktuální případ tatínka-soudce o neplnoletém pachateli krádeže a jeho souzeném otci. A nakonec jsem se po optimistickém závěru, ke kterému vzhledem k době vzniku musel příběh pomalu (ale jistě) sledovat, i nahlas zasmál. Nečekané zjevení některých z postav na určitém místě v závěru je stejně povedeným rámcovaním filmu, jakým v úvodu byly originální kreslené titulky, a tedy myslím, že se můj oblíbený tvůrce za tenhle film (narozdíl od svých dvou agitek z roku 1950) stydět nemusel. ,,Máte nějaké připomínky, slavný senáte?!" :-) 75% (# Challenge Tour – 52 roků filmu za 52 týdnů) ()
Čtyřlístek - to jsou asi ti tři hoši v průšvihu včetně malého sourozence? Velice pěkný a poutavý dětský film, nepamatuji se na něj, ale rozhodně má všechno, co má správný film směřující k výchově mladé generace mít. Člověk může klopýtnout, ale musí najít odvahu přiznat se ke své chybě! Dnes takové filmy chybí, ty nejvýš jen konstatují situaci, ale nikdy nesměřují k tomu, aby si mladý člověk uvědomil, jak se má chovat. (Protože každé výchovné působení je vlastně násilí, že ano, drazí neoliberálové...) Roztomilý Vašek Postránecký a Vladimír Pucholt. ()
Výkony dětský herců jsou zajímavé. Jinak je to ale velmi podivný film. Totiž ti dětští hrdinové se chovají naprosto zvláštním způsobem. Tak se děti běžně nechovají. Takže je tady vytvořena naprosto umělá zápletka, kdy děti neustále lžou, konspirují, ale drží při sobě, i když se v některých kamarádech dočasně zklamou. Mezi dětmi to ve skutečnosti funguje úplně jinak. Jedině, co mě na tom filmu zaujalo, bylo, jak tam rodiče, kteří jsou v zásadě starostlivými a milujícími rodiči, nenaslouchají svým dětem. To si pamatuju. Tak to bylo a možná i dost často je. Nejvíc je to patrné ve scéně, kdy se malý Burda už chce otci svěřit, ale ten mu vezme vítr z plachet. Takže za mě je to spíš než apel na děti apel na rodiče: berte své děti od malička jako partnery. Naslouchejte jim a dávejte prostor pro vyjádření. Jo, a taková stužka vzorného žáka, to by byla záminka pro šikanu jako stvořená. ()
Když vezmu v úvahu dobu vzniku, je to film i o mém dětství. Po válce se narodilo spousta dětí a filmy pro ně plnily mimo jiné i výchovnou funkci, vedly je k čestnosti, smyslu pro povinnost, pravdomluvnosti, kamarádství a k úctě k dospělým. Myslím, že to bylo na nás vidět. Tento velmi pohodový naivní snímek je spíš o tom, jak by to mělo být, než o tom, jak to ve skutečnosti obzvláště dneska v životě chodí. Dětští herci to zvládli dobře, stejně tak pejsci a zajímavé jsou i dobové záběry, které dokumentují historii. Nelituji stovky za DVD, ale nejsem si jistá, jak přijmou film moje vnoučata. ()
Zajímavosti (3)
- Většina exteriérů se natáčela na Vyšehradě a v jeho blízkém okolí, například ulice 5. května (ještě bez magistrály), Vrchní soud v Praze atd. (bomber7)
- Poslední film, ve kterém si ve své 38leté kariéře zahrál František Roland. (M.B)
- Hlavný hrdina s menom Punťa bol v skutočnosti foxteriér Broček. (Raccoon.city)
Reklama