Kamera:
Júja SakumaHudba:
Masaru JokojamaHrají:
Haruka Tomacu, Kóki Učijama, Daiki Jamašita, Džun Fukujama, Jurie Kozakai, M.A.O, Nobuhiko Okamoto, Reina Kondó, Seiičiró Jamašita, Ai Kajano, Daisuke Ono (více)VOD (1)
Epizody(13)
-
Hon no, sasaina kikkake de (E01)
-
Kao wa, hitocu dake dža nai. (E02)
-
Da kara, daidžóbu. (E03)
-
Dare mo, dare ka ga suki nanda. (E04)
-
Sore wa, ienai koto. (E05)
-
Kotoši no nacu wa, acui kara. (E06)
-
Kimi ga ite, boku ga ite. (E07)
-
Icuwaru koto de, mieru mono. (E08)
-
Muzukaší kedo, muri dža nai. (E09)
-
Icuka, juki ga tokeru made. (E10)
-
Kirai kirai mo, ura ga aru. (E11)
-
Kore made mo, sošite kore kara mo. (E12)
-
Semete, kono ózora o. (E13)
Obsahy(1)
Seznamte se, Kyouko Hori je věčně veselá, společenská a studijně nadaná středoškolačka, kterou každý obdivuje. Naopak Izumi Miyamura je tichý a zasmušilý otaku, kterému učení dělá značné potíže. Realita je ale trochu jiná, protože každý z nich skrývá několik tajemství. Ochotná Kyouko musí vypomáhat v domácnosti a neustále se starat o svého mladšího bratříčka, protože rodiče jsou věčně služebně pryč, čímž jí nezbývá téměř žádný čas na jakékoliv koníčky. Dobrosrdečný Izumi pod hustými kadeřemi zase skrývá devět piercingů a má tetování na zádech. Náhoda tuto dvojici přivede k sobě, aby jeden v druhém konečně našel člověka, kterému se můžou naplno otevřít. Potvrdí se pravidlo, že se opaky přitahují? (Scalpelexis)
(více)Videa (2)
Recenze (16)
Pokud se cítíte na dně a máte depku, tak pravděpodobně Horimiya vás z toho dostane. Alespoň takový pocit jsem z toho měl já. Celý příběh utíká jak horský potůček a člověk po 13 dílech má takový wholesome pocit, že je vlastně všechno v pořádku. Začal bych příběhem, který je podle mě kvalitně odvyprávěný a prezentovaný (given fact, že má anime jen 13 dílů) a nesoustředí se na určité krátké období, ale místo toho předkládá určité časové úseky v průběhu cca 1 roku na konci střední. Je to takový čajový pytlík, který louhujete ve 2 litrové konvici. Moc silný nebude, ale dá vám alespoň nějakou představu, jak chutná. Postavy jsou kvalitně zpracované, víc jak půlku jsem si oblíbil. Obzvláště hodně jsem vděčný za to, že se příběh nesoustřední jen na Hori a Miyamuru, ale i na ostatní vedlejší postavy a jejich vztahy mezi sebou (dokonce i tak, že jejich "příběh" zabere klidně i 1/2 dílu). Dává to celému příběhu takový pěkný nádech, že se to v reálnu netočí jen okolo 2 lidí, ale i okolo jejich okolí a jak vztah 2 lidí ovlivňuje i ostatní. Nicméně, na můj vkus je tam představených možná až hodně postav a načrtnutých tolik story linek, že ne všechny mají vlastně nějaký uzavřený konec (a to je vlastně i fakt, proč bych si přál 24 epizodový formát). Co se po animační stránce týče, není co vytýkat, kresba je velmi pestrá, ale možná někdy až příliš artová, hlavně u emocionálních stavů postav. Řekl bych, že zbytečně. Postavy se tam objevují i trochu random a místy to nedává moc smysl. Soundtrack neutrální, paradoxně jsem si ho vůbec nevšiml (takže tam buď nebyl, byl zvolen tak, aby nerušil, nebo jsem totální ignorant). Overall jsem Horimiyu sloupl jak malinu za jeden den, ale nelituju toho. Určitě se to řadí do TOP romance anime, které jsem měl možnost vidět. Nemá to sice takové kvality, jako třeba Golden Time, ale vzhledem k absenci jakýchkoliv negativních nemocí je to o mnoho lepší, než takové Higehiro. PS - Horiin kink je fakt komický a vtipně zpracovaný. ()
Horimija klame tělem jak kráva, prase či jiné užitkové zvíře. Nabídnout mi někdo anime, na jehož plakátu je devět postav s extrémně křiklavými vlasy a které má být podle anotace středoškolskou rabukome o vztahu jedné holky a kluka s tetováním a piercingy, zcela určitě bych s jízlivým úsměvem poslal onoho dobráka do patřičných míst s takovou rychlostí a razancí, s jakou jsem v Česku vyprovázel od domovních dveří jehovisty. Naštěstí se mi za ta léta osvědčilo se při výběru anime nerozhodovat podle anotace, nýbrž podle jmen tvůrců – a jelikož Horimiju má na svědomí režisér nezapomenutelného Šinsekai jori, šel jsem do toho. A dostal jsem vynikající anime, které je navzdory všem předsudkům vynikající od prvního dílu až do konce. Dospělé, sebevědomé, realistické, s vypiplanou animací i kresbou a uměřenou dávkou jak té inteligentní, tak i jednoduché situační komedie. Čím však především – skvěle zpracovanou psychologickou stránkou hlavních i vedlejších postav, která v kombinaci s působivou a hravou audiovizuální formou dává prakticky v každém díle vzpomenout na to, v čem tkvěla největší síla Šinsekai jori. Jistě potěší i fakt, že se Horimija jako zdatný přespolní běžec úspěšně vyhýbá všem překážkám v podobě hloupých žánrových klišé a umí dát hloubku a prostor i vedlejším postavám – a to, uznejme, není v žánru středoškolské rabukome zrovna málo. Pár slabších chvilek by se sice našlo (především ve scénách, kde nefiguruje Hori ani Mijamura), ale o celkovém hodnocení nemám nejmenším pochyb: pět hvězd jako řemen, k nimž jako třešnička na dortu patří ještě pochvala za vynikající opening i ending. ()
Taková krásná romantická oddechovka ze života. Žádná honba za fanservisem, nějaké velké drama nebo ostýchání se až do samotného konce. Příběh hezky plyne, ukazuje spíše každodenní život než jen ty výjimečné okamžiky a má to nádech humoru. Romantika ale nehraje hlavní roli. Obecně je to spíše zaměřeno na úzkosti a problémy každodenního života. Tohle anime se prostě velice odlišuje od ostatních. Pro mě osobně ale je tenhle počin trochu vylepšením a trochu zhoršením, kdy znám mangu, takže vím, že toho hodně z příběhu přeskočili a vynechali, některé situace neukázaly celé, takže tam chyběl určitý kontext, který by to udělal zajímavější a podtrh trochu více situaci jednotlivých postav nebo co se dělo v určitých scénách. Ten skok na konec ani nevadil, protože příběh v manze začal být v určité fázi skečivotě epizodický, takže to přeskočilo tu nudu. Závěr o sobě je velice povedený, kdy je tam nejedna myšlenka na zamyšlení, zakončení určité etapy a pohled na ty jednotlivé vztahy. Po animační stránce je to celkem pěkné a po hudební to tam sedí, ale není to ničím výjimečným. ()
Něžný, harmonický a až vzorový zástupce ze stáje romcomů, Horimiya, zdatně naplnil vysoká očekávání z populární mangy a zapůsobil jak svěží déšť po dlouhém vyprahlém období sucha. Znamenitá režie vede příběh v strojově vysoké kvalitě bez jediného výkyvu, z vysoka dlabe na ingredience levných protějšků a soustředí se na civilizovanost budujících se vztahů uváděných středoškoláků, hlavně těch romantických, s lehkým nádechem komických situací těch nejdrobnějších absurdit. Postavičky jsou doslova opečovávány až rodičovskou něhou; hlavně, aby se nikomu nezkřivil ani vlásek a pokud jsem někde nacházel výtku, tak to byla totální nekonfliktnost. Vztahy tak prochází minimálními zkouškami odolnosti a největšími nepřátely jsou tak postavy samy sobě a kolik sobě, protějšku a okolí dovolí. Vadí to nicméně pramálo, protože vztah temperamentní a nejisté Kyouko s ledově vyrovnaným Izumim je sladký jak káva s přidanou sklenicí cukru, a i když si Kyouko neodpustí trochu podezřelé žárlivé výpady před neexistujícími Izumiho usurpátory, vzájemný respekt a celkové citlivé budouvání jejich vztahu je radost sledovat. Škoda, že podobně nebyly dotaženy i romance vedlejších kandidátů, kteří na to měli víc než slibný náběh a zasloužily uspokojivé dobarvení; bez nich některé postavy začínaly pozbývat na smyslu. S těžkým přikyvováním hlavy vítám totální absenci otravného fanservisu, které tím tomuto anime jen a jen přidalo na vážnosti, dojemnějším scénám pozornější atmosféru a přitom postavy tím ani trochu nepoztrácely byť drobek šarmu (ta kukadla!). V rámci character designu mi jen překážely barevné kreace na hlavách divočejší něž z KEY vizuálů, přičemž politika "jaké vlasy, takové oči" mi způsobovala zmatek v rozpoznávání několika postav. Zbytek formy od CloverWorks dopadl náramně a i když jsem si OP s ED moc neužil, OST byl malebný. Pochopím, že pro někoho může být Horimiya trochu nudná bez ústředního dua na scéně, některým může chybět emoce spuštěné na plný křik, ale pokud hledáte naplňující, souznivý a plnohodnotný rabukome ze střední školy, jste na správném místě. ()
Pro mě osobně Horimiya předvádí vynikající výkon v každém aspektu, do kterého se pouští. Humor, romantika, emoce, psychologie, tohle vše má dle mého zvládnuté velmi dobře a u mě to funguje tak jak má. Ano, slyšel jsem výtky o tom že by si tohle anime vzhledem k počtu postav zasloužilo minimálně dvojnásobný počet dílů, aby bylo vše náležitě rozebráno, postavy dostaly víc prostoru a všechno bylo pro diváka hlubší. Ale já si tohle nemyslím! Pokud by dostal seriál víc dílů, pak by nejvíc utrpělo celkové svěží tempo příběhu a především by dostala na frak ta sympatická a realistická přímočarost s kterou se tu všechny problémy řeší. Po pravdě tohle se mi líbilo asi nejvíc a představa, že se v každém malém dramatu babráme zase kdo ví kolik dílů (prostě hromada zbytečného patosu), by mě tu ve výsledku dost štvala! Pro mě se tu vše příjemně a přirozeně vyvíjí, nemám problém čemukoli uvěřit a i na tomhle, podle někoho malém prostoru, dostanou všechny vedlejší postavy dostatek místa, abychom je lépe poznali a aby mezi sebou dokázali kvalitně, rozumně i vtipně interagovat. Animace je fajn, hudba opět vynikající. Zkrátka já za sebe nemám co vytknout a užil jsem si to. 9/10 ()
Galerie (417)
Photo © Aniplex
![Horimija - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/165/297/165297518_6af127.jpg)
Reklama