Režie:
Stanisław BarejaKamera:
Zdzisław KaczmarekHudba:
Jerzy DerfelHrají:
Stanisław Tym, Barbara Burska, Christine Paul-Podlasky, Krzysztof Kowalewski, Bronisław Pawlik, Stanisław Mikulski, Stanisław Bareja, Jacek Czyż (více)Obsahy(1)
Úsmevný príbeh o malých i veľkých zlodejoch z rôznych spoločenských vrstiev. (dyfur)
Recenze (5)
Děj opravdu není důležitý jsou to hlavně scénky „jako ze života“ dovedené do absurdní podoby a některé jsou jenom „jako ze života“. Šmelí se, podvádí se, pašuje se, šulí se a nebo prostě krade. Nic nefunguje jak má nebo je to alespoň rozbitý. Fronty se kroutí, podpultový prodej kvete. V bufetech jsou příbory na řetězu, v restauracích se soutěží o titul. Hřímá se na schůzích, jásá se s estrádními umělci. No a pokud se chystáte do zahraničí tak mám ještě jedno upozornění „Jedete do hlavního města kapitalistické ciziny. Tahle země má možná i svoje plusy. Důležité ovšem je aby vás neoslnily ty plusy a nepřehlédli jste ty mínusy“ . A jestli se budete i vracet tak pozor, na celnici kontrolují váhu „Vracíte se do země o 4 kg obyvatele méně. Kdyby se každý vracel se ztrátou několika kil, bylo by nás pořád míň a míň. Nás Poláků.“ Spolu s mladším Kingsajz další vtipná provokace. A tentokrát mnohem drzejší. Rozhodně doporučuji a nezapomeňte si projet i bonusy, kritiky stojí za přečtení. ()
Fim od polskeho rezisera Stanislawa Bareju , kde nie je dolezity dej - cize pre mna nieco ako Fantozzi v rzeczpospolita polska. Su tu hlavne kratke skece a rozne scenky, ktore ani spolu nesuvisia, respektive suvisia len malo a to konkretne reziou Bareju. Jo a dobre hlasky : "ne aby Vas oslnili plusy a aby jste prehledli /polske/ minusy". Bareja bol rocnik 1929 a podla mna umrel prilis skoro : 77 % ()
Poľský Monty Python plný absurdnosti života v socializme. Viacero scénok veľmi pobavilo, škoda len niekoľkých slabších pasáži. Prekvapujúco satirizujúci pohľad na režim bývalý, berúc v úvahu že to bolo natočené v 81-om. ()
„Tradice našich dějin je obranná zeď... To je naše historie, jenž se nedá změnit.“ Z mého první setkání s režisérem polských kultovních komedií Stanisławem Barejou si odnáším pěkné filmové obohacení i nejedno pousmání, ale bohužel zdaleka ne nadšení. Od počátku jsem vnímal, že jsou zde jisté vtipy (ať už situační nebo v nějaké replice) ukryté v téměř každé scéně, ale až na pár výjimek jsem se jim nedokázal moc smát a jako celek to na mě nefungovalo vůbec. Vnímal jsem i nejednu dobovou narážku a na pozadí vší té lidové srandy (na svou dobu) odvážnější obraz socialistické společnosti (asi jako když Věra Chytilová u nás ve stejnou dobu natočila Kalamitu či Panelstory). Trvalo mi ale dost dlouho, než jsem se dokázal naladit na stejnou vlnu s tvůrci, zvyknout si na útržkovité vyprávění bez výraznější jednotící dějové linky, taky si zvyknout na poměrně absurdní zápletky (jenž jsou tak trochu ze života a přeci až příliš specifické..) a hlavně orientovat se v tom množství postav, které zmizí a zase se znovu vrátí v jiné scénce na obrazovku. Asi v polovině filmu jsem už začal být úspěšně naladěn a ke konci jsem zjistil, že s přibývajícími minutami si tuhle polskou satirickou komedii užívám stále víc a víc. Možná to bude chtít ještě časem reprízu, nicméně 3 hvězdičky jsou zatím z mé strany maximum, které můžu dát. Už jen proto, že druhý den si z Maskota zřetelněji vybavuji jen fiakristu se stromky, zrádný šampon na odstraňování vlasů a absurdní výlet pašeráka v Londýně. Z té hromady scének trochu málo... 65% ()
Poľská legenda a kultovka, pamflet na komunistickú moc a mnohokrát vtipný, avšak našincom nie kompletne pochopený, pretože tu zaznievajú dosť detailné poľské reálie, s ktorými nie je zžitý. Na satiru ale niekedy stačí, že sa tam hovorí poľsky :) ()
Galerie (27)
Zajímavosti (11)
- Film vznikol v čase spoločensko-politických zmien v Poľsku, ktoré nastali po augustových udalostiach roku 1980 a viedli k dočasnému uvoľneniu vzťahov medzi komunistickou mocou a filmármi. Vďaka tomu, na rozdiel od cenzúrou poznačeného filmu Co mi zrobisz, jak mnie złapiesz (1978), film prešiel premietaním bez vážnejších problémov a dostal sa do bežného kino obehu. (Arsenal83)
- Režisér Stanisław Bareja priznal, že do mnohých scénok zakomponoval autobiografické prvky, napríklad pašerácke aktivity vlastného otca, mäsiara, počas 2. svetovej vojny. (Arsenal83)
- Rekvizita použitá vo filme v podobe klobás si pre nedostatok tohto produktu v obchodoch vyžadovala kreativitu zo strany režiséra, ktorý mäsiarstvo zdedil po svojom otcovi. Až po písomnom súhlase ministerstva vnútorného obchodu Bareja dostal povolenie na nákup niekoľkých desiatok metrov ovčích čriev, aby vyrobil dostatok klobás. (Arsenal83)
Reklama