Režie:
Darren AronofskyKamera:
Matthew LibatiqueHudba:
Rob SimonsenHrají:
Brendan Fraser, Sadie Sink, Hong Chau, Ty Simpkins, Samantha Morton, Sathya Sridharan, Huck MilnerVOD (3)
Obsahy(2)
Lidé jsou úžasní. Tento nakažlivý optimismus je superschopností Charlieho. Vidí v lidech jen dobro a v nás tak probouzí empatii. Téměř tří set kilový osamělý učitel, ztvárněný miláčkem publika Brendanem Fraserem, se snaží najít cestu zpět ke své dceři Ellie (Sadie Sink). Pod tíhou vlastních traumat se jen složitě vyrovnává s minulostí, uzavřel se ve svém bytě, stresové situace řeší přejídáním, ale na půdorysu svého třípokojového bytu je majákem dobra pro sebe i své okolí. (Aerofilms)
(více)Recenze (452)
Na tento návrat Brendana Frasera som sa veľmi tešil a po pozretí filmu musím povedať, že ten Oscar si fakt zaslúžil. Predviedol skvelý herecký výkon vo svojej roly Charlieho, ktorý pre svoju obezitu stále nestratil optimizmus a vieru v dobro aj keď vie, že on sám si už pomôcť nedokáže. Je to smutný a veľmi dojemný film kedy naozaj prežívate rôzne situácie spolu s postavami. Nie je ich tu veľa a preto každá má dostatok priestoru aby sme ju mohli nejako spoznať, pocítiť k nej sympatie a vytvoriť si k nej vzťah. Hlavne čo sa týka Charlieho, Ellie a Liz, ale aj vlastne všetkých ostatných. Predviedli skvelé herecké výkony, vďaka ktorým som mal fakt pocit, že sa tento príbeh skutočne stal. Už ten fakt, že sa počas celého filmu nachádzame viac-menej v jednej miestnosti dodáva tejto snímke vážnosť. Netreba jej meniť stále lokácie aby mohol dej napredovať. Vyvíja sa prirodzene, každý deň niečo prinesie a vezme. ()
Velryba je sestřenice od REVENANT Zmrtvýchvstání (2015) . Oba filmy sebou vláčí hlavní postavu s batohem zmaru. A mě to prostě nebaví sledovat, když tam není nějaký opravdový vývoj. Všechny představené postavy během filmu přidávají střípky do mozaiky utrpení, a celovečerní film o utrpení prostě vůbec nedosáhl očekávání, která tento film z recenzí měl mít. Upřímně jsem si myslel po první třetině, že už stačí toho vykreslování postavy. Že tedy, dobře, toto je tedy on, ale ono to je vlastně vše, co film nabízí. Herecky to Fraser dal pěkně a je pro mě vždy osvěžující vidět film, který si poradí s takto omezeným prostorem (prakticky celé točeno v jedno bytě s prostřihem na kus pláže). Ale příběh, vývoj postav, poselství, to vše mi tam tak moc chybí, že jsem si to jednoduše neužil. ()
Jestli je tohle velký návrat Brendana Frasera na filmová plátna, tak jsem rád, že můžu být při tom. Opravdu excelentně zahraný tragický příběh o skutečném monstru, které je o to děsivější, nakolik je reálné. Z bytu čiší smrad, zatuchlina, pot a deprese, stejně jako z Charlieho, ovšem zároveň z nich čiší i něco jiného, snad podstatnějšího.. a to naprosto syrové lidství. Lidská duše obnažená na kost, čelící věčnosti v prostředí naprosté duševní i fyzické izolace, vše vystihnuto do detailu pohledem a zkušeností člověka, který dobře ví o čem píše a natáčí, tady hluboká poklona panu Hunterovi. Už opravdu dlouho mě závěr filmu tolik nedojal, jako zde. Ano, režisér si tu s divákem hraje a hraje i na emoce, nicméně (!) nikoli lacině. Co je hlavní je výsledný zážitek a dojem z filmu, a to nadevší byť snad i objektivní kritiku, a tady říkám naprosto upřímně, že tento film stojí za to vidět, prožít a že se k němu jistě někdy vrátím. 4/5 ()
Mám rád Darrena Aronofského. Bohužel ale musím uznat, že svůj stín (Wrestlera) nikdy asi nedokáže překonat. Černou labuť uznávám, ale Wrestler mě dojímá i fascinuje. Tehdy byl Darren na špici. Velryba má jedno plus. A ono je fakt doslova monstrózní. Brendan Fraser je dobrej, máme ho všichni rádi, milujeme Mumii, máme rádi jeho Tarzana a jeho ústup mě mrzel, ale jeho návrat se vydařil na 1*. Oscar za roli učitele Charlieho, který váží asi 300 kilo, je na dně a utápí se v KFC a pizze s majonézou, je ZCELA ZASLOUŽENÝ. Je skvělý, nesleze z plátna a jen díky Frazerovi je ten film tak nadprůměrný. Bohužel Aranofsky tu, hlavně ke konci, hraje příšerně moc na city. Problém je, že to na mě skoro vůbec nefungovalo a vadilo mi to ke konci stejně moc jako zbytečná náboženská témata... Wrestler zůstal nepřekonaný, ale Frazer to svým triumfálním návratem na výsluní zachraňuje kde to jen jde. ()
Darren Aronofsky je jeden z mála režisérov, ktorý vo mne dokáže pri sledovaní filmov vyvolať tak silné emócie. V Mother! to bola predovšetkým úzkosť, vo Veľrybe mix hanby, odporu, nechutenstva a smútku, nespravodlivosti či ľútosti. Film je komorný, vystačí si s pár hercami a celý dej sa odohráva v podstate v jednej miestosti. Brendan Fraser absolútne dominuje, jeho postava je uveriteľná a dokážem s ňou súcitiť. Atmosféra a emočné napätie sa postupne stupňujú až do záverečnej scény, ktorá, podľa môjho názoru, nie je ani prvoplánová a ani sa nesnaží zbytočne citovo vydierať. Ťažky film, ktorý vo mne zanechal dojem a musela som nad ním premýšľať aj dlho po dopozeraní. ()
„Já o žádnou záchranu nestojím“ // Výčitky, lítost a nenávist se snahou svalit ji na někoho jiného. Tohle není jeden příběh a jedna hlavní postava, tohle je hned několik příběhu a několik hlavních postav, které prožívají v podstatě to samé – odmítnutí, ztrátu, zlost a samotu. Tak málo stačí pro tak skvělý film plný otázek a témat k zamyšlení. Postupné odkrývání minulost s důrazem na přítomnost a zničující konec s malou nadějí. Krása! „I am sorry“ 100 % ()
Těžká látka. Komorní psychologické drama, které ale ani přes dvouhodinovou stopáž nenudí. Nutí diváka přemýšlet, proč se ten člověk tak bičuje, proč páchá sebevraždu. Na nervy mi teda lezla jeho dcerka, která která je regulérně fucked. Ne jako by ji v osmi letech opustil otec, ale jako by ji někdo od té doby držel ve sklepě a pravidelně znásilňoval. Ale optimismus pana Velryby a jeho schopnost vidět v lidech to dobré to zase vyvažují. Jeden z těch filmů, které v člověku něco nechají. No, rozhodně zasloužený Oscal pro Frasera. Tohle byl životní výkon, absolutně uvěřitelný. ()
Když byl na scéně Brendan Fraser, byla to občas fakt radost pohledět. Došlo i na několik hodně silnejch dramatickejch momentů (hádka s bývalkou, přežírání u ledničky nebo závěr). Problém nastal, když se děj točil kolem zbytečnejch postav (kluk z církve nebo ošetřovatelka) a celkově to bez Fraserovy postavy před kamerou zkrátka nikdy nebylo uplně ono. Místo toho se měl ještě víc vyždímat dramaturgickej potenciál Charlieho vztahu s dcerou, bývalou manželkou nebo ztráty přítele. Mohlo se jít víc do hloubky a vznikla by pak ještě víc intenzivní podívaná. Takhle jsem se občas trochu nudil a zamrzel mě nevyužitej potenciál. Nicméně Brendon Fraser v hlavní roli, hudba a filmařina se postaraly o skvělou atmosféru, tři silnější hvězdy. ()
Herecký koncert neuvěřitelného Brandona Frasera a zároveň jeden z nejdojemnějších filmů, které jsem za poslední léta viděl. Výpověď o posledních dnech života jednoho člověka, který ztratil téměř vše (částečně vlastní vinou), kterému dávno přestalo záležet na vlastním životě, ale který přesto neztratil svou víru v lidi. Opravdu silné emocionální komorní drama podkreslené minimalistickým, ale přesně sedícím soundtrackem, který je většinou jen lehce na pozadí, ale přesně ví, kdy zatlačit na pilu a podpořit tak emocionální či dramatické momenty. Famózního Brandona jsem již zmínil, ale je třeba vychválit i všechny ostatní herce, kteří bez výjimky podali skvělé výkony. Jedinou drobnou výtku bych asi měl k úplně poslední scéně, tedy k "nanebevzetí", které už je za mě lehoučce přes čáru. Jinak ale samozřejmě 10/10, nemohu jinak. ()
POSLEDNÍ SLOVO: Řemeslně skvěle ukočírovaná těžká témata smrti, odcházení a sebedestrukce. Nějak jsem dokázal pochopit všechny zúčastněné postavy, což se mi málokdy stane. CCA v polovině tomu na chvíli spadne řetěz, ale finále je opět grandiózní. Silný zážitek, 80 %, 4/5 ()
Poctivé a hutné drama, rozehrané na minimálním prostoru s maximální osudovostí. Šest postav, které nejsou stereotypně rozděleny na dobro a zlo, stydí se za své chování a cítí se provinile. Škoda, že jen postava Thomase působí poněkud nedotaženě. Každopádně ve finále ani jedno oko nezůstalo suché a Brendan Fraser si pro toho Oscara zkrátka musí dojít, i kdyby mu to při ceremoniálu mělo trvat stejně dlouho, jako hlavní postavě snímku. "Potřebuji vědět, že jsem udělal v životě alespoň jednu věc správně." ()
Nebudu opakovat jak moc dobrý pan Fraser ve své roli byl. Ani nemůžu souhlasit s těmi, kteří tvrdí, že Aronofsky hraje až příliš tvrdě na city. Já například s ústředním protagonistou vůbec nesoucítil a jeho osud mi přišel jako přiměřený. Myšlenky se kterými si Darren mistrně pohrává jsou podávány nenásilně a dají se velmi svobodně interpretovat. Je to přesně taková Aronofského klasika. Film který vidět potřebujete, ale ne víckrát nežli jednou. Jsem moc rád, že stále vznikají takové inovativní a tvůrčí filmy. Přesně dle jejich odkazu lze kinematografii stále nazývat uměním. Procentuální hodnocení zde nemá smysl. Na každého jedince film zaútočí v něčem jiném. A to je sakra dobře. Díky Darrene! ()
Když sjíždíte každý den nejméně jeden dobrý film z domácí či světové produkce, máloco vás překvapí. Když navíc (jako v mém případě) zrovna nefandíte americkým kasovním trhákům typu Mumie a máte tím pádem v hlavě nastaven ne úplně objektivní pohled na šíři hereckého umu jeho hvězd. Jo, Brendan Fraser mě sakra překvapil. Už tím, že se nechal uvěznit v těle, jež ho omezilo v hereckém výrazivu natolik, že stěžejním prostředkem, jímž oslovuje diváka, je jeho laskavý pohled a práce s hlasem. A ještě možná řeč těch mohutných rukou. Na jednu stranu se jimi cpe, aby jako ve Velké žranici umřel v rozkoši naplněn, a na druhou stranu se s dojemnou citlivostí snaží obejmout ženu. Tu, v níž byste asi těžko poznali krásné médium z Minority Report. Samantha Morton ovšem není tou, jež by nás měla hereckým výkonem ohromit. Tím opravdovým parťákem hlavního hrdiny je zdravotní sestra (pro mě neznámá Hong Chau). Vedle rozložitého statického Brendana působí křehce, ale je to ona, jež ho v přeneseném i skutečném slova smyslu podpírá. Herecký koncert těchto dvou lidí je mistrovský! Je mi jedno, proč a co dohnalo hlavního hrdinu do fatální situace… Těch motivů se nabízí nespočet. Pokrytecká morálka, pocit viny, homosexualita, ztráta přítele, jež byl (jak jsem pochopila) zároveň bratrem zdravotní sestry, nebo opuštění rodiny? Nevím. Rozhodně život hlavního hrdinu semlel a on se s tím vypořádává tak, jak umí. Dožívá ve fyzické podobě nelichotivé, přímo odpudivé, i když je uvnitř člověkem nadmíru citlivým, laskavým a milujícím. A v závěrečné scéně snad i smířeným sám se sebou. Za mě 95% ()
Po emocionální stránce extrémně působivé dílo, jehož největší síla tkví v jeho přirozené lidskosti a jenž krásně klame tělem a nabourává očekávání diváka. Na první pohled totiž nový film Darrena Aronofskyho působí jako prvoplánové, sebelítostné drama, nesoucí se v dosti depresivní atmosféře. A ano, depresivní feel alespoň z části má, ovšem to gró spočívá v přesném opaku. Jde o příběh životem zdeptaného člověka, který své úzkostné stavy řeší nepřiměřeně velkou konzumací jídla a zákonitě tak vypadá sám o sobě dost odpudivě (v některých scénách diváka režisér v této odpudivosti dokáže nemilosrdně vykoupat). Ovšem uvnitř, pod hromadou tuku, se jedná o vysoce optimistického člověka, jenž za každé okolnosti vidí v ostatních dobro. Díky tomu si učitel angličtiny Charlie k divákovi postupně nachází cestu a od prvotního šoku jsem si minimálně já osobně prošel cestu, na jejímž konci mi na jeho osudu záleželo mnohem více, než jsem zprvu očekával. Velice mě potěšilo, že i skrze to, že jde o skutečný příběh, tak je Charlie jako postava "nečernobílý" a že na jednu stranu mnoho ran utržil, avšak některé i sám ve svém životě rozdal a ve filmu je tak krásně popisován tento rozkol, jenž ho obrovskou měrou polidšťuje. Mimo příběh tohoto filmu, jako takového, mě ovšem zajímal i příběh hlavního představitele, Brendana Frasera, který má ve finále mnoho společného s hlavní postavou Charliem a díky tomu na mě jeho obsazení působilo v ještě silnější rovině, než by tomu bylo jindy. Každopádně i bez této okolnosti musím Brendanův výkon extrémně pochválit, protože ať už za pomoci výrazů, tak i pomocí "fyzického" herectví, kdy musel divákům prodat fakt, že hraje 300 kilového chlapa, tak na oba pády podal fenomenální výkon, kterým si po právu znovu otevírá dveře mezi hereckou elitu a já mu z celého srdce přeji toho oscara. A stejně tak přeji i samotnému filmu Velryba jen a jen to nejlepší, protože svou skvělou režií, hereckými výkony či poselstvím, jaké předává, mi zajistil emoční zážitek tak silný, jaký jsem už dlouhou dobu neměl a vysoké hodnocení je tak naprostou samozřejmostí. ()
Brendan Fraser si za tento skvost zaslúži Oscara. One man show plná citu, emócií, melanchólie, no rovnako tak nádeje. Darren Aronofsky sa s jeho filmami neskutočne vyhrá. Nepotrebuje točiť každý rok, vie si dať pauzu na to, aby sa na počin pripravil. Klobúk dole a čerešničkou na torte bol soundtrack od Roba Simonsena. Bol neskutočne zmyselný a úžasne dokresľoval jednotlivé scény. Záver bol u mňa so zimomriavkami. Svetlo na konci tunela... ()
Má to emoce, Brendan a i některý ostatní hrají opravdu skvěle, ale nějak to ve mně na konci vlastně nic moc nezanechalo. Něco je hezky propracované, něco je plytké. Overall fajn psychologický film, ale ten “americký” konec mi přišel strašně přitažený za vlasy. Vlastně mě to úplně vytáhlo z děje a říkala jsem si “wtf, vážně?” No, takže 3 hvězdy a víc ani ránu. Škoda. ()
No konečně to trvalo .Režisér Aronofsky natočil když nepočítám filmy jako jsou Noe a Matka ,tak po 12letech po filmu Black Swan tak, zase jeden dobrý film.Herec Fraser už potřeboval nějaký ten solidný kousek po těch propádáků co hrál v různých filmech.Dobré drama o člověku který ,vidí v lidech jen dobro.Oscar pro Fraser no asi ano.Za mě 80% ()
Velryba je silný film který je někdy těžko zpracovatelný pro hlavu, ale i přesto jsem si ho neskutečně užil. Film který vás od začátku chytí za srdce a nepustí až do samotných závěrečných titulků. Film který je fakt soukromá záležitost a nebudete mít chuť se moc o tom bavit, a film u kterého jsem silně brečel, a další hodinu jsem si přemítal v hlavě co jsem to vlastně viděl. Tohle je pro mě Velryba. Líbí se mi jaký zvolili autoři tohoto díla poměr obrazu 4:3 a tím pádem máte pocit jak je hlavní postava jménem Charlie velký. Obsazení je vskutku fenomenální, příběh skvělý, srdcervoucí a slz z očí vytahující. Chemie mezi Ellie a Charliem tak je něco nepopsatelného a Fraser tu roli neskutečně podal. To samé můžu říct o chemii Liz a Charliem. A Darren Aronofsky natočil něco neskutečně silného a skvělého. Nemám absolutně co vytknout. Film doporučuji a zatím jasný adept na film roku 2023. 10/10. Něco tak silného a dojemného už snad tento rok nespatřím na velkém plátně. ()
Když film začíná masturbací u homoporna, je ihned jasné, že bude stát za to. U Darrena se ostatně s nějakou tou onanií dopředu počítá, ale ta nejočekávatelnější – tedy audiovizuální – se tentokrát... chtělo by se napsat nedostavila, protože snímek je velice komorní a odehrává se v jednom bytu o třech místnostech a čtyřech postavách, ale má to háček. Tedy spíš pořádný hák, protože na klasický rybářský vercajk byste třísetkilovou obludu s tváří Brendana Frasera rozhodně lapit nemohli. Ta iluze, že před vámi polosedí/pololeží a plouží se skutečná lidská bytost, je naprosto dokonalá a všichni, kdo na ní pracovali, by si plně zasloužili veškeré Oscary, BAFTy i Americké lvy za masky, protože podobná transformace lidské bytosti do velrybí nemá v historii kinematografie obdoby. Kytovce Charlieho budete litovat nejen kvůli vzhledu nebo tomu, že si ani nemůže v klidu vyhonit mobyho, ale především kvůli roztomilé dcerušce, kterou byste nejradši umlátili ploutví do bezvědomí... Je to standardně nestandardní infuze aronofské deprese, tentokrát ještě navíc přikrmovaná vorvaními dávkami lítostivosti a všeprostupující ubrečenosti, která asi leckomu bude po chuti stejně jako blahé paměti lžička rybího tuku, ale mně to kupodivu zážitek z filmu nijak nezkazilo. Dokonce bych řekl, že spíš naopak; ten oceán slané vody už k velrybám zkrátka patří! 80 % ()
tatramatky rodeo zas mieša sa tu z operou ()
Reklama