Režie:
Billy WilderKamera:
Jordan CronenwethHrají:
Jack Lemmon, Walter Matthau, Susan Sarandon, Vincent Gardenia, David Wayne, Allen Garfield, Austin Pendleton, Charles Durning, Herb Edelman, Martin Gabel (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Poprava nebo svatba? Jack Lemmon a Walter Matthau v hlavních rolích americké komedie o zlatých časech novinářského řemesla. Divadelní hra Bena Hechta a Charlese MacArthura Na titulní straně (1929) je známá i z našich jevišť a už několikrát byla předmětem filmového zpracování (Titulní stránka – 1931; Jeho dívka Pátek – 1940; nepodařená modernizace Přeladit na život – 1987). Známý hollywoodský tvůrce Billy Wilder (1906–2003) se k prověřené předloze obrátil v roce 1974 a v duchu tehdejší vlny retrofilmů (Podraz aj.) její děj ponechal ve dvacátých letech, tedy v době, kdy sám byl ještě aktivním novinářem. Příběh je velmi dobře známý. Přední reportér chicagského Examineru Hildy Johnson (Jack Lemmon) hodlá pověsit své řemeslo na hřebík a vzít si svoji vyvolenou Peggy (Susan Sarandonová). Jeho nelítostný šéf Walter Burns (Walter Matthau) má však o Hildyho budoucnosti zcela jiné představy a nehodlá svého nejlepšího koně jen tak nechat odejít. A jako na zavolanou se objeví případ, který nemůže popsat nikdo jiný než Hildy, protože patří právě na titulní stranu. Tím případem je chystaná poprava odsouzence Earla Williamse (Austin Pendleton), jejíž protagonista však s nechtěnou pomocí úředních osob uniká oprátce. Wilder se svým stálým spolupracovníkem I.A.L. Diamondem udělali drobné úpravy v textu (především vzhledem k hereckému obsazení – Lemmon byl přece jen o dost starší než má být postava Hildyho), ale zachovali jednotu místa, a tak se většina akce odehrává v místnosti pro novináře v chicagské soudní budově. Vedle ústřední herecké dvojice, již Wilder společně využil už podruhé (předtím ve Štístkovi – 1966), se ve filmu objevuje plejáda předních charakterních herců, Vincent Gardenia jako šerif, Harold Gould jako starosta, Carol Burnettová jako prostitutka Mollie a v rolích novinářů Charles Durning, Herb Edelman a další. Lemmon a Matthau byli za své výkony nominováni na Zlatý glóbus. (Česká televize)
(více)Recenze (173)
Svižne odsýpajúca, inteligentná komédia, fungujúca viacerými smermi. 1. Zábavná prekáračka medzi novinárom pred svadbou, opúšťajúcim z tohto titulu miesto reportéra a jeho vydavateľom, ktorý mu chce v odchode všemožne zabrániť. 2. Dialógová smršť ostro parodujúca novinárčinu, ktorá si so snahou o pravdivosť, či súcit s možnými zdrojmi informácií žiadne starosti nerobí 3. Satira na spoločnosť o praktikách jej riadenia (podrazácky šerif, z pozadia ťahajúci nitky guvernér, polícia ako slepý vykonávač príkazov). Epizóda s čudáckym špecialistom-psychiatrom z Viedne, ktorý má zistiť psychickú spôsobilosť odsúdenca na smrť poukazuje na prehnaný význam psychoanalýzy v USA. Popri tom všetkom si skoro ani neuvedomíte, že ide o spracovanie divadelnej hry, odohrávajúcej sa (až na výmky) v interiéri. ()
Sarkasmus, dvojsmysly a skvělé dialogy ve scénáři, o který tehdy musela být solidní mela. Kousek, který není a ani nemá být jen o netriviálním dráždění bránice, si uznání zaslouží i dnes. A to nejen proto, že mám k novinařině tak nějak hodně blízko a onu posedlost nenáviděnou a současně milovanou prací moc dobře znám. Ústřední duo Jack Lemmon a Walter Matthau je samozřejmě vynikající!! ()
Pro své první setkání s Billym Wilderem jsem si očividně vybral více než vhodný film. Novinářská komedie plná slovních přestřelek mezi úžasným Matthauovým šéfredaktorem a jeho nejoblíbenějším honícím psem Lemmonem, kvůli blbosti šerifa postřelený doktor, který skučí, že chce převézt do vídeňské nemocnice, nebo se bude operovat sám, pročesávání všech koutů Chicaga, ukrývání uprchlého vězně v psacím stole... Jedna scéna leší než druhá. A to nemluvím o závěru. Na titulní straně se zkrátka povedlo. A co se týče novinařiny - v tomhle filmu je tolik pravdivých věcí, že snad ani nejde o satiru. ()
ďalšia Wylderova pecka. lemmon a mathau nemajú chybu ()
Úžasný scénář zachycující vedle kouzla printu (úvodní titulky!!) také mnoho dalšího. Snímek například dost výmluvně ukazuje, jak zásadně noviny chudnou a výmluvně ilustruje, že současná média nejsou méně věrohodná pro svůj domněle volnější vztah k "pravdě," ale že mají zásadně menší ad hoc autoritu, jejich hlas je mnohem silněji relativizován a jejich subjektivita mnohem více - snad až přecitlivěle - reflektovaná. __ Vedle reflexe stavu žurnalistiky ale film diváka vede ještě minimálně k jedné zásadní myšlence: bože můj, díky za feminismus a obecně za bojovníky za lidská práva a práva menšin. Od sedmdesátých let se společnost šovinismu emancipovala směrem k rovnosti obdivuhodně rychle. Nejsem úplně citlivka, ale některým šovinisticky tupým scénám se ani nedalo smát (čímž nezpochybňuju dobovou podmíněnost). ()
Naprosto souhlasím s názory, že tato komedie je příliš uječená. Proti tomu má ale vcelku poutavý děj a solidní atmosféru a pár úsměvných momentů. Bohužel úvodní půl hodina pro mě byla dost ubíjející, tudíž dávám 3*. ()
Jedním dechem skvostné... Ti dva byli opravdu nerozluční komici.. :-) Banda senzacechtivých novinářů, jeden neprávem odsouzený k popravě, zkorumpovaný šerif se starostou a zápletka je na světě. ()
50% ()
I přes trochu slabší, lehce repetitivní začátek, je The Front Page vynikající a hlavně inteligentní komedie ze světa novinařiny, založená na perfektním scénáři a skvělých výkonech ústřední dvojice Lemmona a Matthaua. 4/5 ()
Tieto dnes takpovediac klasické filmy z americkej produkcie majú pre mňa nezameniteľné čaro. U Billyho Wildera sa k nemu navyše obvykle pridáva inteligentný scenár, ktorý je zdôraznený rezignáciou na vizuálny autorský rukopis (častá statická kamera, pôdorys divadelnej scény a sústredenie na konverzačné výstupy, v tomto prípade až s guľometnou kadenciou; paradoxne zostávajú absolútne prehľadnými a zrozumiteľnými). Svižnosť, hravosť a elegancia, s akou dokáže Wilder zabaliť vážnu tému do glosy z titulnej strany prvého výtlačku zajtrajších novín však bola neočakávaným, no o to príjemnejším prekvapením. Briskná a životaschopná karikatúra mestskej spoločnosti, uprostred ktorej prebýva bystrý človek - novinár rozpína svoje chápadlá po civilizačnej špine a využíva jeho rozhľadu pre paletu inteligentných postrehov. Hektické tempo, ktoré si vypožičiava zo screwball komédií, umožňuje aktívne a prirodzene prepínať medzi humorom, drámou a romantikou, pričom nestráca nič zo svojho pôvabu a simuluje rytmus mestského života. Špičkujúca sa dvojica Lemmon-Matthau tentoraz oproti bezvýraznému The Fortune Cookie boduje na celej čiare a Susan Sarandon je príjemným korením. 85% ()
Pane redaktore, hlásím se do služby. Jsem jen takový pisálek, ale užitečný a hlavně užvaněný až hrůza. Vymluvím každému do hlavy díru. Nejdál jsem to dotáhl do funkce šéfredaktora Sedmičky pionýrů, ale to bylo až po emigraci z USA. Největší slávu jsem zažil v Chicagu třicátých let, kdy jsem šéfoval plátku The Daily Šplechty News. Miloval jsem ta rána, kdy jsem si do čaje vymačkal LE(M)MON a uvažoval jsem denně nad sólopstruhem, pardon, sólokaprem na titulní stránku novin, se kterými si každý občan vytřel prdel. Telefon byl hlavní zprostředkovatel mých nápadů. Držet v jedné ruce sluchátko a ve druhé mikrofon byla fajn věc. Tolikrát jsem se spletl, že jsem nejednou v ruce držel vibrátor a lepidlo. Byly to fajn dny v redakci, kdy jsme plácali o píčovinách. Billy Wilder o mně a o mé práci natočil film. Hůř už to dopadnout nemohlo. Tedy my jsme u nás v redakci takovou nudu neměli. V jeho filmu se jen plká. Nechápu, že nás tak viděl. My jsme v redakci měli články, nad kterými dnešní plátky rudnou závistí. To s tím posledním článkem na titulní stránku bylo dost přehnané. Nelze napsat jen jeden dobrý článek a finito. To každý můj článek byl dobrý. Já se na tenhle film o mně nedokážu dívat. Je mně přes sto let a chci psát. Dejte mně papír, tužku, retro hadry a napíši na titulní stránku bombu. Chci být současný, jen mně dejte šanci. Váš Walter Matthau in memoriam/t.č.novinář. 20% ()
Táto dvojka! Dobrý film, hlavne v komediálnej rovine, dramatická má svoje trhliny. A hlavne má tú smolu, že remakuje dokonalý Hawksov originál, ktorý teda nedokázal prekonať ani Wilder. 75% ()
Tak pre mňa bol tento film skôr vydarenou satirou na senzáciechtivé novinárske prostredie ako plnohodnotná komédia, pretože som sa pri nej nepristihol pri smiechu u hlášok, ktoré dodávali rytmus a tempo filmu. No a aj tá satira mi prišla trochu viac doslovná a naivnejšie podaná, akoby bolo vhodné, ale Wilder to asi z takéhoto nadhľadu chcel uchopiť. Niekedy sa film ťahal, inokedy bol skratkovitý, napríklad pri konci, keď sa postavy rozhodovali nie vďaka svojmu úsudku, ale scenáristovi, ktorý to chcel do 105tich minút celé nejako uspokojivo a šťastne ukončiť. Možno je Na titulnej strane film, ktorého jemný a zároveň drsný humor by som docenil až na druhý krát, ale asi už k tomu nenájdem energiu. ()
Ze samého začátku, jsem si začal čárkovat, kolikrát a zdali vůbec, se u tohoto snímku zasměji. Asi po pěti čárkách během pár minut, jsem toho samozřejmě nechal. Již před zhlédnutím jsem věděl, že Billy Wilder je naprostý borec. Svědek obžaloby je svojí kvalitou ještě malinko jinde, ale tento film řadím hrdě hned za něj. Celé to bylo skvěle zahráno. Minimálně pánové Lemmon a Matthau byli prostě super. Film je velice intenzivně cítit divadlem, což určitě nevidím jako chybu. Dialogy rovněž neměly nejmenší chybičku. Dlouho jsem neviděl film, který by sypal hlášky s takovou ďábelskou kadencí. Celou stopáží jsem se prakticky prosmál. Jsem nucen jich sem střelit všech 5. Viděno v rámci Filmové výzvy. Film mi vybrala uživatelka Mireldis. ()
Nepridám sa k fan klubu tohto filmu. Billy Wilder je výborný režisér, Jack Lemmon výborný herec, novinárske pachtenie sa za sólo kaprom tvorí celkom dobrý rámec pre úspešnú komédiu. Napriek tomu som tento film prijal pomerne chladne. Dôvodom nebol iba Walter Matthau, ktorého neznášam, ale najmä strnulá, kŕčovitá a silne chcená vtipnosť. Ako keby ma celý film niekto upozorňoval: "Teraz dávaj dobrý pozor. Príde vtip. Zasmej sa!" A tak mi z tohto filmu ostane v pamäti najmä Austin Pendleton, ktorý hrá vďačnú postavičku adepta na oprátku a aj vďaka jeho podobe s Josefom A. Náhlovským som sa párkrát schuti zasmial. ()
Tahle hořká komedie, či spíše fraška, má nepochybně své kvality. Je vtipná zejména ve vyostřených konverzacích, má spád, není nudná - současně však ve mne zanechává určitou pachuť. Šéfredaktor (Walter Matthau) je vysloveně opravdová "svině", která jde přes mrtvoly, s níž vlastně Hidy (Jack Lemmon) neustále kolaboruje, a jsou tu i další, dosti cynické prvky. Není to tedy můj pravý šálek kávy, prostě oddechová fraška (jako např. naše "Čtyři vraždy stačí drahoušku"), ale poněkud smutný odraz reality. Něco mezi 3-4 hvězdičkami. Haličský Žid Samuel Wilder však byl bezesporu velmi schopným tvůrcem filmů a tento byl do značné míry determinován předlohou divadelní hry. ()
,,Doktor Eggelhofer už ide do nemocnice. Bude operovať sám seba... Režisérske dielo Billyho Wildera som si už v minulosti užil v niekoľkých filmoch (najmä komédiach) ešte čiernobielych, táto roztomilá farebná veselohra zo "zlatých časov novinárskeho remesla" sa k nim hravo môže pridať. Ako to už u podobných veselohier plnej nedorozumení a groteskných momentov býva, aj tu dej občas narastá do nepravdepodobných situácií... ale darmo, zábava to bolo skvostná, či už šlo o nadčasovo zobrazený mediálny boj o najlepší článok a foto z významnej udalosti, honbu na svojrázneho zločinca ukrytého pod otvorom písacieho stolíka alebo hlavnú hereckú dvojku. Mimochodom ani vo vývoji vzťahu medzi novinárom a jeho buzeračným šéfom nie je núdze o prekvapenia a korunu celému filmu nasadila úplne posledná pointa v podobe prvej časti záverečných tituliek! :o) Takže krásnych päť bodíkov do ďalšieho vydania. * * * * * (85%) (Challenge Tour 2019: 52 rokov filmu za 52 týždňov) ()
Sitcom své doby. ()
Tempo, ktoré je nastavené hneď na začiatku, celý čas nepoľaví. A ešte je to aj fajn ukecané. Skrátka žiadna nuda. Mňa osobne najviac bavil Earl Williams a jeho reakcie. Raz darmo, ročník 74 to sú samé skvelé kusy. ()
Komedie, která se trefuje do novinářů, policajtů a samozřejmě nejvíc do špíny zvané politika. Nechává, byť jen na okraji, nakouknout do tiskařsko-novinářské branže. Pochválit lze i velmi dobrý dabing (CET 21, 1999), přestože není důvod nevěřit, že původní ČST byl mnohem lepší. ()
Reklama