Režie:
Billy WilderKamera:
John F. SeitzHudba:
Miklós RózsaHrají:
Ray Milland, Jane Wyman, Phillip Terry, Howard Da Silva, Doris Dowling, Clarence Muse, Frank Faylen, Lilian Fontaine, Earle Hyman, Byron Foulger (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Drama muže, který propadl jediné vášni. Americký film oceněný čtyřmi Oscary (1945). Klasik amerického filmu režisér Billy Wilder natočil řadu nezapomenutelných děl, jakými jsou klasické komedie Ninočka, Někdo to rád horké, Nebožtíci přejí lásce či Byt, kriminální drama Pojistka smrti, drama z prostředí hollywoodské továrny na sny Sunset Boulevard nebo strhující drama z druhé světové války Stalag 17. Mezi jeho nejlepší filmy patří také příběh o zničující síle závislosti, nazvaný Ztracený víkend. Hlavní hrdina, neúspěšný spisovatel a dlouholetý alkoholik Don Birnam, prožívá delší dobu hluboké rozčarování ze života. Cítí, že okolí ho má v lásce. Stejně dobře ví, že nedokáže ovládnout své slabosti a zlozvyky, vše utápí v láhvi alkoholu. Láska, přátelství a další hodnoty jsou pro něj zbytečnou přítěží. Právě pro skleničku oblíbeného pití se Don obratně vyhne společné cestě, kterou naplánovali jeho bratr Wick a přítelkyně Helena. Místo toho na něj čeká třídenní sebezničující flám…
Již v době vzniku měl film problémy s uvedením do kin, především pro svou neobyčejně realistickou působivost, ostatně také dodnes při sledování herecké kreace Raye Millanda v úloze Dona Birnama doslova zamrazí v zádech. Snímek, který je řazen mezi nejlepší tituly světové historie filmu, byl v roce 1945 nominován na Oscara v sedmi kategoriích, nakonec získal čtyři sošky jako nejlepší film, za režii, nejlepšího herce v hlavní roli (Ray Milland) a scénář (Charles Brackett a Billy Wilder).
(Česká televize)
Recenze (162)
Na dobu, kdy film vznikl, je docela dobrý. Samozřejmě existují lepší filmy, které poukazují na děsivost alkoholismu a všechnu jeho špínu. Například český film z roku 1958 Dnes naposled nebo polský film Kler z roku 2018. Poslednímu jmenovanému jsem sice dala hodnocení odpad, ale alkoholismem jako takovým se zabývá na jedničku s hvězdičkou. Film Billy Wildera Ztracený víkend upozorňuje lehčí formou na problematiku alkoholismu na případě jednoho muže a jeho jednoho víkendu. Lehce nadprůměrné hodnocení. ()
Napadat tento film za naivitu a zjednodušení není úplně fér, protože co vím, byl to první snímek, který nepopisoval alkoholiky jako směšné figurky, ale jako nemocné lidi posedlé démonem. Je to tedy něco jako vytýkat Mélièsovi, že jeho filmy mají směšné, nerealistické efekty. Pokud víme, jak musel Wilder s Paramountem bojovat, aby snímek vůbec vznikl a prošel cenzurou, musíme mu tak nějak odpustit i slabý závěr (i když, ano, i já srážím hvězdičku jen kvůli němu). Čeho si opravdu cením jsou silné obrazy, nadmíru působivé scény, které se vryjí do paměti a zde jich najdeme hned několik - ,,ďábelské kruhy" na barovém pultu, flaška schovaná v lustru vrhající ohromný stín přes půlku stropu, netopýr trhající myš... Některé motivy se sice poněkud opakují, ale zevšednět nestačí, už proto, že sledovat Raye Millanda v hlavní roli je samo o sobě zážitek. Jediným (ale podstatným) nešvarem zůstává tedy ten proklatý konec. ()
Možná jsem očekávala až příliš, i když si myslím, že i to příliš by se z takového námětu dalo vytřískat docela bez problémů, protože je to dost citlivé téma. A některé scény mi skutečně na city zahrály, bohužel ale skončily dřív, než jsem se do toho stihla pořádně ponořit a než mi stačila ukápnout slza. Nedokázala jsem se prostě s hlavním hrdinou sžít, nevytvořila jsem si k němu žádné pouto a to není dobře. Takže jsem u toho jen seděla se sklenkou vína a nakonec mě to vážně neodradilo od pití alkoholu. Navíc za ten závěr musím hvězdu ubrat, takhle to nemělo skončit... ()
Wilder mě opět znovu a novu přesvědčuje o tom, že byl génius. 100% ()
Film o ťažkej téme - alkoholizme. Lenže vďaka Wilderovej typicky pútavej-rytmickej reči sa ani sekundu nenudíme, ani sekundu nepomyslíme na stopáž, ani na sekundu nepochybujeme o rejžovej genialite a samotná kostra problému je ovešaná jednoduchou, avšak presvedčivou dramatickou stavbou. Byť lepšieho záveru, dal by som 5. ()
Jeden z nejlepsich filmu s alkoholickou tematikou. Ray Milland je sice prirozene nesympaticky, ale prave proto se do teto role alkoholika tak skvele hodi. Cele je to spravne bezradne az temne a klasicky Wilderovsky skvele natocene (za coz to shrablo Oscara). Paradoxne to vubec nepusobi anti-alkoholove a jako odstrasujici priklad, jak bylo zrejme zamysleno, ale naopak. Zavislost a nasledky alkoholu jsou podane dost naivne a jedine na co budou mit divaci po shlednuti chut je chlast, a kdo by nemel, kdyz vrchol alkoholicke zoufalosti vypada tak, ze se vam zacnou zjevovat haluze s cool netopyrkama. Fakt, ze alkoholovy prumysl nabidl studiu 55 mil $ kdyz snimek zlikviduji mi prijde totalne mimo. Piti je zde navic podane jako prijemna zalezitost, o alkoholika se vsichni pekne staraji a z potencialniho 5* hodnoceni to nejvice srazi ten pohadkovy konec. Z meho pohledu hudebniho producenta je navic velmi zajimavy fakt, ze The Lost Weekend je uplne prvni film, ve kterem byl pouzit jeden z prvnich elektronickych nastroju Theremin - neskutecne unikatni pristroj, ktery hraje podle toho jak machate rukama, coz snimaji 2 sci-fi anteny. "Delirium is a disease of the night. Good night. " 8/10 ()
Reklama na alkoholismus. Bohatá, krásná, elegantní a chytrá žena - prostě dokonalá kladná ženská hrdinka filmů stříbrného plátna - trpělivé miluje a stará se o nenapravitelného alkoholika a s úsměvem si vynucuje alkoholem páchnoucí polibky. On je zneuznaný spisovatel, který jí lže, nechává se vydržovat bratrem, je zbabělý a sprostý, má na všechny zlost a schovává flašky po bytě. Ponaučení? Buďte elegantní opilec (ne takový ten páchnoucí s červeným nosem), musíte být rozedraným umělcem, a dosáhnete toho, že při vás bude stát dokonalá bytost, jak to má být, a její věrná láska vás z toho dostane. Film byl dobře zahraný, dobře natočený, ale zápletka, myšlenka a pointa, tomu prostě nerozumím, jak tohle mohl Billy Wilder natočit, pokud mu někdo nedržel revolver u hlavy. ()
Film z roku 1945. Zde si zahrál RAY MILLAND opilce tak věrně, že se mi chtělo tehdy z kinosálu utéci. Nikdy jsem něco takového neviděla, u nás se nepilo. O škodlivosti alkoholu jsem samozřejmě věděla, ale vědět a vidět je velký rozdíl. Když jsem včera po 65 letech film znovu viděla, uvědomila jsem si tu hrůzu ještě silněji. Nejsou to opilci... jsou to velmi těžce nemocní lidé, do tohoto stavu se však přivedou VLASTNÍ VINOU a velmi slabou vůli vůči své osobě. ()
Výborná ukázka toho, jak je možné natočit film o alkoholikovi a podat ho skutečně tíživě, i když od začátku nevíte, že to tak bude probíhat. Ta postupná gradace je skvělá, stejně jako forma, která byla v některých chvílích použita. Scéna s netopýrem je skutečně tíživá. Je škoda, že se Hollywood v té době řídil kodexem, protože by mě docela zajímalo, jak by to skončilo, kdyby etický kodex neexistoval. I tak je to skvělý film. ()
Silné drama o zničujícím vlivu alkoholismu na člověka. Opět jeden z filmů který předběhl svou dobu. Ray Milland se své role chopil s velkou gracií. Závěr filmu je sice trochu naivní, ale to už asi patřilo k době. 90%. ()
NOIR FILM FESTIVAL 2014. ()
V životě jsem poznal několik alkoholiků (někdejší vtip: Nejsi taky z rodu Holíků - no přece Jarda Holík, Jirka Holík, Robert Holík, Petr Holík, Alko Holík?). Jejich společným rysem byla "nespolehlivost", z mého pohledu velice nepěkná vlastnost. Teď už alkoholikem nazývám každého, na koho není spoleh, i když je třeba abstinent. O neschopnosti kontrolovat své jednání je i tento film - a v tom je možná i dobrý. Nedobrý (a možná i škodlivý) je v "zjednodušeném a zidealizovaném pohledu na problém závislosti", jak zjistil Cival. Některé scény (třeba ta z divadla) byly docela zábavné, jiné (žena jako spásný anděl) sotva pravděpodobné. ()
Vynikající film - úžasné herecké výkony (Milland...BRAVO!!!), skvělý scénář, nepříjemná ale perfektně se hodící "kvílící" hudba, která zvýrazňuje děsivé mámení a lákání alkoholu. Kamera mne také nadchla (využívání světla a stínu, odrazů v zrcadlech, záběry na kolečka alkoholu po panácích byl skvělý nápad). Billy Wilder ale asi zašel na svoji dobu tak daleko, že závěr nemohl nechat vyznít úplně naplno. Působí jako pěst na oko, je nepochopitelný... Mrzí mě to, ale musím dát jenom 4 hvězdičky. Jsou to ale hodně vysoké 4 hvězdičky. ()
One M(ill)an(d) Show. Až po shlédnutí jsem zjištoval za co byli ti Oscárci a ten za herce v hl. roli nechybí poprávu. Ostatní oceněné kategorie v obecné rovině už tak brilantní nejsou, ale nevim jaká byla v roce 1945 konkurence :-). Ovšem ten odfláknutý konec dost zamrzel a výslednému dojmu zasadil nepěknou jizvu... ()
ocenenia : MFF Cannes 1946 - Grand prix, Veľká medzinárodná cena za herectvo (herec Ray Milland) ()
Wilder mě svou režií dostal, Milland si oscara právem zasloužil, ale ten konec - WTF?! Fakt mě mrzí, že nemůžu dát plný počet. ()
Rozhodně nechci zpochybňovat Millandův výkon, ale jestli se za tohle udílejí filmová ocenění, pak bych se měl asi vydat za velkou louži dobýt svět Hollywoodu, protože pokud někdo chystá sequel nebo přepracování námětu, pak bych mohl být horkým kandidátem na hlavní roli. Lost Weekend je jinak dost znatelně poplatný své době a dnes jen stěží někoho od alkoholu odradí, ale věřím, že v době uvedení museli lidé v kině pro explicitní a značně znepokojující vyobrazení dopadu alkoholu na člověka hromadně omdlévat. A likérky z toho asi taky dvakrát velkou radost neměly. Tak a teď jdu na panáka. ()
Film o alkoholismu a oddanosti. Konec mě nějak nerozčaroval, je stejný jako u spousty jiných filmů. Škoda jen, že alkoholik je tu typu melancholického, ale i tak zajímavé a především skvěle zahrané. -"I'm not a drinker. I'm a drunk." ()
Billy Wilder proste vedel tocit kvalitne filmy! Dokazom moze byt Lost Weekend : vyborny pohlad na absolutne dno alkoholikovej duse Raya Millanda /Love Story 1970/. Prva polka filmu je dost nudna a ukecana, ale ako sa film prehupne do druhej polovice, ide o dost hrozivy a mrazivy pohlad na problematiku alkoholizmu /pobyt Millanda na zachytke ......./. 100 % ()
Naprosté propadnutí droze se vyznačuje tím, že ani logika, ani city nejsou s to překonat vábení uměle navozeného ráje utlumení nebo nabuzení nervové činnosti. Krátce řečeno droga je špatný pán, závislý je poslušný otrok. ()
Reklama