Režie:
Billy WilderKamera:
John F. SeitzHudba:
Franz WaxmanHrají:
William Holden, Gloria Swanson, Erich von Stroheim, Nancy Olson, Fred Clark, Franklyn Farnum, Jack Webb, Lloyd Gough, Cecil B. DeMille, Hedda Hopper (více)VOD (2)
Obsahy(1)
Jeden z nejlepších filmů legendárního režiséra Billyho Wildera líčí nezvladatelnou touhu bývalé hvězdy němého filmu Normy Desmondové po comebacku, která si za tímto účelem najme neúspěšného scénáristu Gillise. Jízlivě přesný portrét specifického filmařského zákulisí získal z 11 nominací tři Oscary. (oficiální text distributora)
Recenze (477)
Norma Desmond mě bude asi ještě pěkně dlouho strašit ve snech. ()
Občas jsem měl pocit, že se stírá hranice mezi lacinými prostoduchými filmy, o kterých zde padají různé zmínky a filmem samotným. Ale jestli jsem vůbec kdy měl jakékoli pochyby, tak ty byly závěrem doslova rozcupovány. Ten se také zasloužil o stálou aktuálnost, která snad některým otevřela oči, nejen co se týče filmového průmyslu. (Netflix) ()
V slávnej otváracej scéne nachádzame v bazéne luxusnej vily mŕtveho muža. Tu sa začína rozprávanie neúspešného hollywoodskeho scenáristu Joea Gillisa. O tom, ako ho finančné potiaže zaviali do honosného sídla vyhasnutej hviezdy nemých filmov a psychicky labilnej Normy Desmond. O tom, ako tento mladý „zajačik“ očaril solventnú pani natoľko, že sa ho rozhodla privlastniť všetkými možnými prostriedkami. A o tom, ako sa stal jej milencom a väzňom zároveň... Jeden z vrcholov štýlu noir si cynicky berie na paškál hollywoodsky priemysel. Jeho temný príbeh posadnutosti je nadčasový a aktuálny aj dnes. Najštýlovejšie intro vôbec a najlepší voice-over ever! ()
Jeden z deseti nejlepsich filmu, ktere jsem kdy videl. Neuveritelna atmosfera okorenena vybornymi hereckymi vykony, hudbou, interierem vily, dejem, spadem. Proste vsim, toto je diamant, ktery nema jedinou slabinu. Pokud se nekomu tento film nelibil, je naprosty ignorant! Gloria Swanson to zahrala genialne.---------- Po ulezeni v hlave, jsem dosel k jasnemu zaveru a to, ze Sunset Blvd. je nejlepsi film v historii lidstva, ani sekunda zaberu neni zbytecna... ()
Výborný klasický noir film, kterému kraluje úžasná G. Swanson z jejíhož ztvárnění Normy Desmond jde mráz po zádech. ()
No-one ever leaves a star. That's what makes one a star. ()
Pozoruhodné psychologické drama ze smutného a vznešeného zákulisí Hollywoodu. A zároveň krutě cynické konstatování faktu, že stará slavná éra němých filmů už je nenávratně pryč a všechny její hvězdy patří do hrobu, či do důchodu. Velkolepost slavné éry se promítá do bohatství a majestátnosti interiérů i exteriérů obydlí bývalé hvězdy, i když jsou symbolicky trochu omšelé a poznamenané zubem času. Posedlost návratem na výsluní, do záře reflektorů, na plátna kin a do srdcí diváků je už neuskutečnitelným přeludem zbožného přání. Podprůměrný filmový scénárista Joe Gillis (dobrý William Holden) se shodou náhody a osudu dostane do těsného spojení s bývalou hvězdou němé éry filmu. Využívá svou příležitost po pohodlném životě bez finanční nejistoty a stává se osobním scénáristou, milencem, poslušnou hračkou a jediným rozptýlením bývalé hvězdy v jejím jinak prázdném a smutném životě, který je plný starých vzpomínek na staré zlaté časy. Jeho pokusy o vzepření se ze své podřízené role a touha žít život svých vrstevníků se dostává do konfrontace citového vydírání a uvědomění si sladké pohodlnosti současného života. Jeho definitivní pokus zaplatí svým životem ze zášti, kterou po něm vrhl ten nablýskaný svět odešlé slávy. Zašlá hvězda němého filmu Norma Desmond (skvělá Gloria Swanson) je posedlá touhou po velkolepém návratu na filmová plátna. Žije ve svých představách o své stálé slávě, je chráněna rafinovaným způsobem a utvrzovaná ve své výjimečnosti. Její prázdný a smutný život nakonec ozdobí Joe, který je její nadějí pro velkolepý návrat na výsluní a k životu. Nerozumí tvrdé realitě, kterou zarytě odmítá. Osobní sluha Normy Max Von Mayerling (dobrý Erich von Stroheim) chrání svou paní s velkou houževnatostí. S vytrvalou a důvtipnou improvizací a naučeným stereotypem jí uměle udržuje ve výšinách, které si podle jeho mínění navždy zasloužila. A tak stále připravuje její majestátní nástup, který když přijde, tak je to cesta do úplného zatracení. Z dalších rolí: mladá lektorka u filmu Betty Schaefer (půvabná Nancy Olson), mezi níž a Joem vzplane romantická vášeň, která uspíší Joeův konec, pomocný režisér Artie Green (Jack Webb), Joeův přítel a Bettin snoubenec, a spousta velkých hvězd němé éry (Cecil B. DeMille, Hedda Hopper, Buster Keaton, Anna Q. Nilsson, H.B. Warner, Ray Evans a Jay Livingston), jejichž éra již navždy patří minulosti. Vynikající dílo, strhující, velkolepé, nehynoucí, cynické, ironické. S krásnou atmosférou a neuchopitelným půvabem pomíjivosti a nestálosti a zasněné pobyty a žití v minulosti. ()
Připravte se, natáčí se – ztracená iluze. Kyvadlo času červených tepichů generace bílých pudrů, delegace mlčenlivých časů je neúprosné. Z vrcholu dolů, blíž, co nejblíž kameře. Za rolí přes mrtvoly – u. Není nic horšího pro herce než čekat, čekat na zazvonění telefonu. Němá star, která přestala zdobit, začala zlobit, nalháváním si věčné hvězdnosti se hojit. Vše o hollywoodských snech – pošetilém místě „božstev." Bájná, legendami pěstěná, nebezpečně omamná. Prokletá „svatá zem," kde tečou klamy proudem. Načančaný obal, který laská. Tvrdý obsah, který každému netleská. Kde už prakticky dnes vás obrůstají pavučiny a vy, poblouzněni, jste hodni předvést jen zašlé kroky, reprízu garderóby, pochlubit se vyšumělou vůní. Sláva – ten titěrný zlomek, umně dávkovaný oslňující paprsek, který vás bez mrknutí sežehne a vyprahlého jako nechtěné dítě vyvrhne. Sláva vyprchala stejně tak, jako poslední bublinka v šampaňském, které popíjela… A přeci, ještě jednou, se na ni světla kamer „vrhnou.“ Scéna je připravená, plac je jen Váš, milady. Poslední pukrle, poslední monolog k divákovi, Vám, tam v první, Vám, tam v poslední řadě, v setmělém sále. Film je jako přitažlivý milenec, kterého máte plnou hlavu a který stojí za to, mu tělo i duši dát, děj se co děj pro ten neopakovatelný vztah, blahý ráj, který se neomrzí žít stále a dál. Ještě jeden velký detail, ještě jeden velký falešný záběr. Mystifikační klapka pro imaginární "celovečerák." ()
Nuda k posrání #63. Viz Osvícení. 50% ()
Krásná sonda do duše Hollywoodu. Teda spíše toho 40. a 50. let. Touha po slávě a zkáza herců němého filmu, kteří se již s příchodem mluveného filmu neprosadili. Ba co víc, většina rolí jsou opravdu režiséři a herci z dob dřívějších. Hodně dobře napsaná záležitost, které je již téměř 70 let stará, ale stále neztrácí téměř nic ze své krásy. Moc podobných filmů není. ()
Absolutne fenomenalne dielo. Billy Wilder je genius a len rozum zastava akym uhladenym sposobom dokazal skritizovat hviezdny system,obist Hayesov moralny kodex a vysmiat sa Hollywoodu (co je aj zrejme dovodom preco film z 11 oscarovych nominacii ziskal iba 3 Oscary). Bravo!!! ()
Vravím si, že si počas filmu spravím nejaké jedlo, lenže nedokázal som sa od pozerania odpútať, "žral" som dej, herecké výkony a vôbec celú tú myšlienku zobrazenia a roztrhania pozlátka v ktorom je zabalený Hollywood. ()
8. Zlatý Glóbus za rok 1950 - cena (4) - *Nejlepší film, *Nejlepší herečka (drama) - Gloria Swanson, *Nejlepší režie - Billy Wilder, *Nejlepší hudba - Franz Waxman + nominace (3) - Nejlepší herec ve vedlejší roli - Erich von Stroheim, Nejlepší scénář - Charles Brackett, D. M. Marshman, Jr., Billy Wilder, Nejlepší černobílá kamera - John F. Seitz ()
Ve filmu se Joe ptá: "Pravdivost? Ta nikoho ve filmu zajímat nebude." Myslím, že se mýlil. V tomhle filmu pravdivost byla a film jsem i přesto sledoval se zaujetím. A nejen já, i zdejší hodnocení je velmi příznivé (nemyslím jen hvězdičky, ale spíše komentáře). Na snímku jako takovém mě asi nejvíce zaujalo, že z citátů se dal vystavět jakýsi palác pravdy o filmovém světě, část replik se trefila i přesně do míst mého vnímání filmového kumštu. Kupříkladu mě zasáhlo tohle: "Kdysi jsem dělala zkoušky a producentům se nelíbil můj nos. Přišel jim, jako by šel do strany. Nechala jsem si ho spravit. Přesto se jim ale nelíbilo moje hraní." Další důkaz. Někomu by se mohlo z mých komentářů zdát, že někdy místo na film koukám na holky. Je pravda, že hlavně ve starších herečkách mám určitou zálibu. Přesto, v duchu té citace, jsem vždy při filmu sledoval výkon dané osoby (praktický příklad - jsem sice již nějaký čas okouzlen krásou nejmenované švédské legendy, i tak si myslím, že bez talentu, který měla, by to nedotáhla mj. ke třem zlatým soškám, o čemž se v podobném duchu vyjádřili i její kolegové). Když jsem mluvil o paláci pravdy, film nádherně zdůrazňuje to, co si myslí asi každý racionálně uvažující člověk. No a co, že jste byla před dvaceti lety hvězda? Dnes nemáte hodnotu ani rohlíku, paní Desmond. Už dlouho jsem neviděl tak zápornou postavu ve filmu, jako ona. Vážím si veškerého talentu, co ve filmu je, i když mi ten člověk některými filmy třeba zkazí náladu. Ovšem takovým talentem, jako jsme viděli zde, bych opovrhnul, když si někdo myslí, že lze na něm vystavět pověst... Nelze! K tomu se lze dopracovat pouze prací. Až se mi chce použít slova, která jsem nedávno četl v jedné autobiografii slavného hokejisty Wayna Gretzkého. Věty typu "víte, kdo já jsem" rozhodně nikomu bránu dokořán neotevřely. Obdobně je to například se srovnáváním fyzického a duševního bohatství. Zpočátku se mi na jazyk dralo srovnání tohoto snímku s Americkou nocí. V podstatě oba pojednávají o filmovém zákulisí, ale cítím, že by to srovnání bylo nějak mimo mísu. Truffautův majstrštyk je i přes občasné negativní scény jakýmsi happeningem, při kterém ožily veškeré pozitivní city k filmu, lásku nevyjímaje. Wilder se zde zaměřil na opak - ukázat spíše negativní stránky filmového průmyslu a jeho zákulisí (rád bych upozornil ještě na sluhu Maxe, který je typickým příkladem toho, co se může z obdivu vyvinout, a já jsem rád, že se mnou je všechno v pořádku a k Ingrid zastávám víceméně objektivní postoj). Povedlo se mu to sakra dobře. Takhle vyvolat emoce se nepovede jen tak často. Kolikrát se mi to vůbec stalo? Rozplakaly mě akorát dva filmy (Vesmírná odyssea, Mlčení jehňátek) a když nepočítáme horory či thrillery, kde se to tak nějak čeká (kterým vévodí Psycho a Osvícení), vzpomínám si snad akorát na Všechny dobré rodáky, kde jsem byl podobně negativně naladěn. Byl bych ovšem rád, kdyby to byl větší počet filmů... Každopádně, král jménem Někdo to rád horké je mrtev, ať žije nový vládce Wilderova království. Jsem rád, že zrovna tenhle snímek je dvoustým v pořadí, který si moji nejprestižnější cenu jménem "pět hvězd" odnesl. () (méně) (více)
Nezaujal mně ani tak děj filmu a herectví hlavních hrdinů (snad až na Nancy Olson, hmmm :o)) ale spíš ukázaný náhled do tehdejšího Hollywoodu a přiblížení, jak to tam vlastně tehdy (a vlastně i dnes) chodí - scéna u producenta, ve studiích Paramount, na samotném natáčecím place...ale je fakt, že celo u dobu po sledování filmu jsem si říkal, jestli to má na čtyři hvězdy nebo na tři. Ty čísla se střídaly neobyčejně rychle. Ale nakonec dávám 4. Díky Nancy Olson. ()
Další z noir-filmů, tentokrát alespoň zajímavý tématem. Několikrát mi připomněl o mnoho let mladšího a taktéž Oscary oceňovaného Umělce (The Artist). Spíše než dějově, tak tématicky. Třeba časem začnu sdílet místní nadšení a film také plně docením, do té doby pro mě zůstane jen jedním z dlouhé řady černobílých filmů, které mají vynikající ohlas, ale mě se ve finále tolik nelibí. ()
Tak jsem to konečně viděla a jsem spokojená. Billy Wilder prostě nezklame, ať točí cokoliv! Výborný, špičkově vyprávěný příběh, perfektní herecké výkony, co víc si přát? Povinně pouštět všem hloupým režisérům! ()
Brilantní filmařina ve službách skvělého scénáře. Závěrečná patnáctiminutovka pro mě měla až hororový nádech. A přesně tam celý film směřoval. Přitom začal vcelku tradičně smrtí jedné z postav...ne to není spoiler. Takže by se zdálo, že půjde o jakousi krimi vyprávěnou odzadu. Jenže to by divák Wildera hrubě podcenil, protože ve skutečnosti sledujeme vyprávění o herecké divě, která si nedokázala připustit, že její čas dávno vypršel. Kvalita tohoto filmu je ve způsobu vyprávění, parádních hereckých výkonech, vypilovaném scénáři a vlastně ve všem, co divákovi smysly zachytí. A paradoxně i když víte jak postava Jima dopadne...má Sunset jedno z nejlepších finále, jaké jsem ve filmu viděl. ()
Geniální, strhující, dokonalé, nabité znaky - celá dialektika mezi němou érou a současností (ergo 50. lety) vinoucí se celým filmem je prostě famózní - herecky brilantní...eh, co bych se namáhal, dle hodnocení je jasné, že všichni (téměř) víme která bije... ()
Naprostá perla světové kinematografie. Geniální herecká exhibice od všech 3 hlavních aktérů, ale nejvíce je naprosto nepřekonatelná Gloria Swanson ve svém comebacku do mluveného filmu. Billy Wilder se prostě překonal. ()
Reklama