Režie:
Robert WiseScénář:
Ernest LehmanKamera:
Ted D. McCordHrají:
Julie Andrews, Christopher Plummer, Eleanor Parker, Richard Haydn, Peggy Wood, Heather Menzies-Urich, Nicholas Hammond, Angela Cartwright, Kym Karath (více)VOD (3)
Obsahy(1)
Mezi mladými novickami salzburského kláštera byste těžko hledali někoho méně vhodného pro poslání jeptišky než je Maria (Julie Andrewsová). Vnímavá a činorodá dívka se totiž (přes veškerou snahu) nedokáže vyrovnat se strohou přísností církevního řádu, čarovná krása alpských velehor ji zajímá mnohem víc než klášterní disciplína. Matka představená (Peggy Woodová), moudrá to žena, si naštěstí ví rady a pošle ji jako guvernantku do rodiny ovdovělého námořního kapitána, t.č. ve výslužbě. Úkol, který má Maria před sebou, ale není snadný ani pro někoho tak temperamentního a kurážného jako je ona.
Nepřístupný kapitán von Trapp (Christopher Plummer) totiž po smrti manželky řídí celou svou domácnost, vč. sedmi dětí, jako námořní loď. Každý den se skládá převážně z plnění rozkazů a striktního dodržování pravidel, na dětské radovánky nezbývá místo. Navíc si ratolesti vynucují otcovu pozornost tím, že se každé chůvy zbaví, jak nejrychleji to jde. Fantazii mají v tomhle směru skutečně velikou, Maria je v pořadí už dvanáctá pečovatelka.
Oblíbený muzikál ZA ZVUKŮ HUDBY, dnes označovaný jako 'klasický', byl mimořádně úspěšný už při prvním uvedení do kin v r. 1965, když tehdy překonal všechny kasovní rekordy. Jedná se o téměř tříhodinovou filmovou adaptaci muzikálového hitu z Broadwaye (premiéra 1959). Cesta sentimentálního příběhu na jeviště, resp. filmové plátno byla dosti spletitá. Scénář je založený na knize Howarda Lindsaye a Russela Crousela a tato kniha vznikla pro změnu na motivy autobiografie (1949) skutečné baronky Marii von Trapp (ta se mimochodem ve filmu mihla v komparzu při večírkové scéně). První filmová verze příběhu byla navíc natočena už v r.1956 v Německu (Die Trapp-Familie, pokračování Die Trapp-Familie in Amerika (1958)).
Radostná, povznášející a místy i dramatická podívaná chytla za srdce i oscarovou porotu, která film nominovala celkem v 10 kategoriích. Muzikál nakonec získal přesně polovinu těchto cenných sošek, vč. prestižních Oscarů za nejlepší film a režii (režiséru a producentovi Robertu Wiseovi tak přibyly další cenné kousky do sbírky, už v r.1961 slavil triumf s WEST SIDE STORY), dále pak za nejlepší zvuk, hudbu a střih. Jedna z neproměněných nominací patřila herečce v hlavní roli, Julii Andrewsové, která už předtím za ztvárnění Marii dostala cenu kritiku Zlatý Glóbus. Jednalo se teprve o její druhý film (za debut MARY POPPINSOVÁ o rok dřív Oscara získala), kterým potvrdila svou pozici muzikálové hvězdy v typově podobné roli guvernantky. Co se týče dalšího hereckého obsazení, malou perličkou pro milovníky muzikálu je fakt, že v menší roli sestry Sofie se tu poprvé před kamerou objevila Marni Nixonová, jejíž hlas zaznamenaly v předešlých letech miliony návštěvníků kin. Nazpívala totiž pěvecká čísla místo Natalie Woodové (WEST SIDE STORY,1961) a Audrey Hepburnové (MY FAIR LADY,1964). Kromě kvalitního hereckého obsazení, chytlavého příběhu plného emocí a dokonale propracovaných hudebních čísel filmu k úspěchu určitě pomohla i kamera, působivě zachycující svěží krásu rakouských Alp. Natáčelo se skutečně v rakouských exteriérech, takže pocit autentičnosti je dokonalý. (DearS)
(více)Videa (2)
Recenze (201)
Vražedně optimistický film. Na tři hodiny hudební výchovy v něm hudba není sice žádný skvost, ale pracuje se s ní účelně. Dobové zpívánky svým opakováním a proměnou v nových situacích dávají celému příběhu emocionální oblouk. Bezprostřednosti Julie Andrews navíc odolá málokdo. Snaha napodobit obrovský úspěch tohoto filmu se v dalších pár letech stala hřebíkem do rakve hollywoodského muzikálu. ()
Pro mě osobně malinko zapomenutý či spíše neznámý muzikál, narozdíl od chronicky známých My Fair Lady anebo Mary Poppins, ale o to krásnější a navzdory době, ve které se odehrává (před začátkem Hitlerovského běsnění), ryze pozitivní a (zvuko)malebný. Přestože Julii Andrews nikdy neodpustím, že "kvůli" ní nevyhrála Audrey Hepburn Oscara za MFL, je radost sledovat její výkon, o zpěvu ani nemluvě. Muzikál z té nejlepší americké pokladnice takovýchto blyštivých pokladů, až je jednomu tak nějak líto, že už se nic obdobného dneska netočí. Protože ony i herecké výkony všech menších anebo větších dětí jsou jedním slovem úžasné (však posuďte sami- tuhle písničku budu dostávat z hlavy asi hodně dlouho). A vědět, že byl film inspirován skutečným příběhem, užiju si jej snad ještě víc. ()
Nevím proč, ale dneska mě popadla neodolatelná (skutečně neodolatelná - šel jsem si film půjčit ke kamarádovi) touha nechat vlahý alpský větřík ovívat mou pleš a toulat se pustými uličkami Salzburgu za zvuků hudby. A to i přesto, že takové West Side Story - ten western - se mi tu suší už drahně let. A musím uznat, že má intuice mě zase jednou nezklamala. Ten film je úžasný, Julie Andrews je úžasná, Christopher Plummer je úžasný a ta eskadra dětských tváří rovněž. Že je to naivní? Nepochybně. Cukrkandlové, až se vám z toho zkazí zuby? Na to vemte jed! Dětinské? Možná. A že vás to všechno pěkně štve? Pak jste ovšem na špatné adrese! 90% ()
Očekával jsem, po zážitku z Mary Poppins (sice rozpačitě přejuchaném, ale srdečném), příjemný zážitek. Nicméně, dojem je odtažitý a trochu křečovitý. Také si nejsem jist, zda hovořit o muzikálu, když jsou tu vlastně jen dvě písně. Herecky OK, exteriéry krásné, Salzburg mám rád... ale zklamán. Slaboučké 3*. ()
Děkuji Bazu Luhrmannovi za to, že vytvořil Moulin Rouge, díky jehož ústřednímu nápěvku "The hills are alive with the sound of music" jsem objevil právě tento muzikál. Podle počtu hodnocení je to u nás zjevně málo známé dílo, nikoliv však ve světě, kde patří mezi ty vůbec nejznámnější (a komerčně nejúspěšnější). A je to škoda, protože rozhodně stojí za vidění. I když asi ne pro všechny. Ne každý snese tak dlouhou stopáž přeslazeného a poměrně předvídatelného děje. Na druhou stranu jsou to téměř tři hodiny poctivé filmařiny, krásných melodií, úžasných exteriérů rakouských Alp a kouzelného Salzburgu, ale hlavně nekonečné pozitivní energie vyzařované novickou Mariou (v podání úchvatné Julie Andrews), která pojala svůj úkol postarat se o sedm(!) dětí rázného kapitána Von Trappa zcela nezištně svým osobitým způsobem... Moc hezký film. ()
Galerie (69)
Photo © Lost Films
![Za zvuků hudby - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/161/171/161171659_51e007.jpg)
Zajímavosti (47)
- Hned první natáčená scéna ukázala, jakou profesionálkou a zároveň hodnou osůbkou je Julie Andrews. Děti a Maria v posteli, venku bouřka a blesky... děti byly nervózní, a tak Julie mezi opakováním záběru dělala různé srandičky, až se děti podařilo uvolnit. Kym Karat (Gretl) byla tak uchvácena Andrewsovou, že se zapomněla několikrát leknout při zvuku hromu. (KIT.HL)
- Christopher Plummer (kapitán von Trapp) pohlížel na svou roli s jistou nechutí: „Je velmi smutné, když člověk utkví divákům v paměti něčím takovým.“ (KIT.HL)
- Ačkoliv se film odehrává za II. světové války, v jednom záběru je vidět krabice od ovoce a na ní zřetelný nápis „Product of Israel“. Židovský stát však v té době ještě neexistoval. (Robbi)
Reklama