Režie:
William WylerHudba:
Maurice JarreHrají:
Terence Stamp, Samantha Eggar, Mona Washbourne, William Bickley, Kenneth More, Edina Ronay, William Beckley, Allyson AmesVOD (1)
Obsahy(1)
Mladý bankovní úředník (Terence Stamp) vyhraje ohromnou sumu ve sportovních sázkách. Rozhodne se, zakoupit odlehlou nemovitost a tím si začne plnit svůj utajený sen. Je vášnivý sběratel motýlů, ale příběh bohužel odkrývá, že ne jen to mu stačí k životu. Unese mladou, pohlednou studentku(Samantha Eggar), kterou zná ze základní školy. Snaží se jí přesvědčit, že i v zajetí se do něho časem zamiluje. Dívka se díky náhodě málem osvobodí a divák zjištuje, že (T. Stamp) není úplně duševně v pořádku. Ať už to dopadne, jak to dopadne, nechová se k lidem nijak špatně, ale v závěru snímku přijde nečekané zjištění... je to opravdu sběratel ... (Svata)
(více)Recenze (50)
Před pěti lety (1960) ukázal Hitchcock Psycho a Normana Batese. Pět let poté se v Anglii pohybuje muž, který by mohl být vzdálený příbuzný Normana. Jako by Normanův otec za války chodil v Anglii za holkami a jednu z nich napumpoval. Tento chlapeček rád sbíral vše, co se mu líbilo. Od motýlů počínaje až po dívky konče. Tyto dívky si pak zamykal k sobě do domu a snažil se je donutit k lásce. Nebýt dvou hodin stopáže, pak one man show a one woman show je zdařilá. Jen krapet zdlouhavé vyústění kazí jinak dobrý dojem. Tak trochu Hitchcock, tak trochu neHitchcock a to hlavně koncem. Není to až tak velký mind-twist. Hodnocení OST: Hudba drží atmosféru i diváka v napětí, ale žádný motiv vám v hlavě neuvízne.6/10 ()
Ti sběratelé motýlů! To nepochopím! Nás, filatelisty, by určo nenapadlo přijít na schůzku s lahvičkou chloroformu v kapse, nadto neočekávaně. Taky si nezveme holky do sklepa, abychom si pak před spáním do polštářů naříkali, jak je ten svět ošklivý, jak slepě tu v sklepě milujeme, a ač vše děláme pro ni, ona jenom slzy roní. A rozhodně nikdy, v žádném případě nezamykáme, naopak, když si vyjede na výlet a nás nechá se známkami, to je pak na světě teprv krásně! 65% ()
Oproti katastrofální adaptaci Mága z roku 1968 je tohle vydařenější pokus, přesto nepřesvědčivý, obsahově a atmosférou o ničem. V románu je psychologie postav perfektně propracovaná a vaše sympatie a nesympatie se postupně přelévají z jedné postavy na druhou, což z jeho četby činí působivý zážitek. Film v převedení děsivé atmosféry knihy selhává, rozhodně to není temný psychologický thriller nebo horor (několik momentů bylo lepších, třeba hádka u Kdo chytá v žitě...takhle kdyby působil celý film). Herečtí představitelé role nezvládají: Freddie Clegg v podání Terence Stampa je všechno, jen ne psychopat a klíčovou postavu Mirandy bych charakterem snad ani nenazvala. A konec, který mě v knize dostal, je tady takový nanicovatý. ()
ocenenia : MFF Cannes 1965 - Najlepšia herečka (Samantha Eggar), Najlepší herec (Terence Stamp) ()
Z významově mnohovrstevnaté předlohy zbyl jen tuctový thriller, ve kterém, aby toho nebylo málo, jsou charaktery obou protagonistů dokonale převrácené. Clegg se z uťáplého úředníčka bez jakékoliv vlastní vůle stal dominantním krutým tyranem a Miranda se z hrdé, pokrokové a zapálené umělkyně odhodlané přežít za každou cenu transformovala v zcela obyčejnou, ničím výraznou dívku. Hlediska postav, na jejichž kontrastu byla celá kniha založena, zde zcela absentují a nahradila je objektivní er-forma - o Mirandě minulosti, jejích motivacích, názorech a povaze se tak nedozvíme zhola nic a o Cleggovi jen to úplně nejzákladnější, tedy rovněž trestuhodně málo. Přinejlepším průměrné herecké ztvárnění a absolutně se nehodící idylické hudební motivy jen podporují výsledný verdikt: Odpudivě zbanalizovaná a nevhodně překopaná adaptace úchvatné Fowlesovy předlohy, která jí disreprezentuje jak je to jen možné. ()
Parádní thriller se skvělym nekompromisnim koncem. Film stojí převážně na dvou hereckých výkonech, a to zejména na tom Terence Stampa, díky jeho monologům si pak pěstuje onu mrazivou zvrácenou atmosféru, kdy si prostě netroufnete hádat, jak tohle může dopadnout. Tady by se od Wylera mohl učit snad i Hitchcock. Po tomhle mě na sbírku motýlů asi nikdy nikdo nesbalí. ()
Sberatel zivota ()
Začátek vynikající, závěr rozpačitý. Hlavně mi byla nesympatická hlavní hrdinka, takže jsem musel fandit záporákovi. ()
23. Zlatý Glóbus za rok 1965 - cena (1) - *Nejlepší herečka (drama) - Samantha Eggar + nominace (3) - Nejlepší film (drama), Nejlepší režie - William Wyler, Nejlepší scénář - John Kohn, Stanley Mann ()
Ešte mladý Terence Stamp v roli psychopata, ktorý si vytvára vzťah k milovanému dievčaťu svojským spôsobom. Lásku však nejde nanútiť, nie je ako motýľ do zbierky. Obzvlášť sa mi páčili začiatok a koniec s tragickým eskalovaním, ten stred je viac romantický a taký mäkký a stráca trilerovú atmosféru. Vedel by som si skôr predstaviť, že hlavný antihrdina bude razantnejšie pristupovať k svojej obeti a jej manierom. 60. roky ešte neprípušťali surovejšie či erotickým nábojom potkuté násilie. ()
Tak sympaticky slizký jako Terence Stamp byl snad už jenom Anthony Hopkins v SILENCE OF THE LAMBS. Parádní film, jehož dvouhodinová stopáž prosviští jako nic a člověku se ani nechce věřit, že už je konec. To se moc často nestává. ()
William Wyler měl špičkovou schopnost vtisknout svým příběhům pocit opravdovosti. Proto i pohříchu poklidný a netradičně zjemnělý thriller o dvou lidech a jednom sklepě funguje na výbornou, a proto jeho filmy postupně posbíraly stosedmadvacet nominací na cenu Akademie. Tam kde by si jiní pomohli scénami násilí nebo krutého trýznění vsadil Wyler na rafinovanost a ambivalenci. Terence Stamp a Samantha Eggar to se ctí odehráli, takže jsem občas pochyboval, jak jejich příběh dopadne. Zřejmě nevyhnutelný závěr je díky tomu ještě silnější. ()
Pěkný hororový thriller. Zamilovaný sběratel motýlů s úchylnou tváří Terence Stampa to přepískne s únosem. Stamp je prostě perfektní a drží se hesla, když to jednou nevyšlo, zkusím to znovu. ()
Vo všeobecnosti platí, že predstavy sú väčšinou lepšie ako realita, ale takto dodrbať moju najobľúbenejšiu knihu... To ma nasralo! Viem, že to nie je adaptácia, ale podľa predlohy, ale aj tak som mala pocit, že ide o nejaký podivný, rakovinový výrastok knihy. Ani na chvíľu som nemala pocit, že som videla to, čo som čítala. ()
Narušený mladík unese studentku umění, kterou miluje a uvězní ji ve sklepě. Nehodlá ji ale mučit, nebo znásilňovat, naopak ji dopřeje veškeré pohodlí, slíbí ji, že ji za 4 týdny pustí a chce aby se do něj zamilovala. Dívka není hloupá, snaží se s ním sblížit a dokonce ho svést. Naráží ale na zeď způsobenou tím, že mladíkovi chybí sebevědomí a nechápe ji. Brilantně natočený film s krásnou Samanthou Eggar a mladičkým, leč psychopaticky působícím Stampem, kterého jsem takhle mladého nikdy neviděl. Prakticky bezchybný film, kde mě ovšem příšerně naštval konec... SPOILER hrdinka se nachladí a umírá. Doprdele, tyhle dementní špatný konce bych čekal v moderních filmech a ne ve filmu z roku 1965. ()
Dost tradiční. Což vzhledem k experimentální povaze Fowlesovy předlohy nepotěší. Tradiční thrillerové schéma je v knize přítomno v linii vyprávěné postavou Fredericka Clegga. Fowles udělal z tohoto schématu postmoderní dílo, jelikož spojil "brakový", chcete-li "nízký" thriller s "vysokými", myšlenkově bohatými introspekcemi Mirandy. Ve filmu zůstalo podle očekávání pouze thrillerové schéma, které je kromě deziluzivního závěru zcela konvenční. Snímek je tak o poznání depresivnější (v knize projde Miranda hlubokým duševním a hodnotovým přerodem), ale také značně plošší. Nějaké náznaky tu sice jsou (rozhovor o "Kdo chytá v žitě" nebo o Mirandiných obrazech), ale jinak pusto prázdno. + ta černobílá retrospektiva byla hodně mimo ()
Velice zjednodušená, filmová verze mnohovrstevnaté, intelektuálně náročnější knihy. Zde je v popředí zejména thrillerová složka, ale i tak se mi zdál Sběratel zajímavější, než je spousta jiných filmů v tomto žánru. Film o jednom únosu a střetu dvou zcela odlišných světů. ()
Letní Filmová Škola 2019, film 29: Pošuk s vizáží a šarmem něco mezi Normanem Batesem a Sheldonem Cooperem se rozhodne, že svoji sbírku motýlích úlovků rozšíří o exemplář Zrzečky Dlouhonohé. Následuje přetahovaná kořisti a kořistitele, jak vystřižena z Hitchcocka blahé paměti. Celou atmosféra silně dotváří hudba, která především v těch tísnivějších momentech působí vyloženě protivně, což by většinou vadilo, ale u tohohle filmu to sedne jak Fritzl do sklepa. Zajímavost z hlediska scénáře je pak Čechovova Zbraň, která nevystřelila (schovka pro mnicha). ()
Mladý Fritzl uvězní jednu slečnu ve svém domě. Ta zřejmě nikdy neslyšela píseň Ubij ho. Pěkný minivan. ()
75%?!? Únosce byl sice pravý anglický džentlmen, ale čím déle jsem na to koukal, tím mi to přišlo blbější. O vyvrcholení ani nemluvím. Jedna hvězdička za herecké výkony. I když koukat na toho narušenýho pablba s hlavičkou na stranu taky žádný velký terno nebylo. ()
Reklama