Biografie
Jan Faltýnek se narodil 12. dubna 1936 v Ostravě hereckým rodičům. Jeho otcem byl herec Arnošt Faltýnek (1906 – 1991) a matkou operetní subreta Míla Janů (1917 – 1999). Zpočátku to vypadalo, že se jeho cesta bude ubírat jinak, než cesta rodičů. Vyučil se elektrikářem, a jako technik a inspicient začínal v operetě Krušnohorského divadla v Teplicích, kde později začal dokonce i hrát (1954 – 1959).
Všiml si ho však hostující režisér Oldřich Nový a nabídl mu v Praze hostování ve „Zvonokosích“. Poté prošel jako člen Městským divadlem v Příbrami (1959 – 1962), pražským Divadlem Jiřího Wolkera (1962 – 1967), Divadlem S. K. Neumanna (1967 – 1986) a Městskými divadly pražskými (1986 – 1992), z nichž odešel do předčasné penze.
V 80. letech hostoval také v pražském Národním divadle („Lucerna", „Krvavý soud aneb Kutnohorští havíři", „Život Galileiho"). Jako skvělý klaun, šansoniér a zpěvák rozvíjel své dovednosti na pěveckých večerech, recitálech a poetických sešlostech ve Viole (ve které předváděl své autorské večery „Lavina" z roku 1979 či „Požár" 1985), televizi (RŮŽOVÝ HUBERT), rozhlase a od roku 1968 ve skupině Šanson, s níž vystupoval v programech „Večery šansonů" na scénách Umělecké besedy a Divadla hudby. Jeho ženou byla herečka Jaroslava Tichá (1929 – 2015). Herečkou je také dcera Jana Marková (*1976), která svou podobnost získala od svého otce a dědy.
Faltýnek byl osobitým a svérázným představitelem figurek stejných vlastností. Jeho komika, mimika, charakterizační zkratka a zdánlivě klidný hlas ho předurčovaly do menších charakterních komických a tragikomických divadelních rolí („Dobrý voják Švejk“, „Skapinova šibalství“, „Hrátky s čertem“ či „Lišák Volpone“). Jeho nejlepší divadelní léta se odehrála pod taktovkou režiséra a herce Václava Lohniského. Mezi přáteli byl znám také svou veselou povahou, vypravěčskými a pěveckými schopnostmi. Smutným faktem je, že Faltýnek přežil svého otce Arnošta o pouhé čtyři roky a naopak matka přežila svého syna Jana také o čtyři roky.
Podobně jako Arnošt Faltýnek, tak také jeho syn Jan ve filmu představoval pouze epizodní a menší herecké typy: výčepní (NADĚJE), horolezec František Malát (ZLOČIN V DÍVČÍ ŠKOLE), detektiv (KDYŽ MÁ SVÁTEK DOMINIKA), německý feldvébl (MARATÓN), Holan (LEKCE), Havránek (TŘI NEVINNÍ), číšník (MATURITA ZA ŠKOLOU, DVOJÍ SVĚT V HOTELU PACIFIK), manžel (MOTIV PRO VRAŽDU), kouzelník (HVĚZDA PADÁ VZHŮRU), Karel (DÝM BRAMBOROVÉ NATĚ), tatínek (NEOHLÍŽEJ SE, JDE ZA NÁMI KŮŇ), Turek (DIVOKÝ KONÍK RYN), Škarda (SAMOROST), taxikář (S TEBOU MĚ BAVÍ SVĚT), poručík Doubrava (ZÁTAH) a také Štěpánův otec (HRY PRO MÍRNĚ POKROČILÉ).
Pro diváky jistě nejznámější Faltýnkovou úlohou se stal švestkami potřísněný strážmistr, jenž nepřímo zapříčiní komický omyl svérázné tety Fany (Nataša Gollová), která snoubence své neteře a účetní Hermínky (Iva Janžurová), číšníka Michala (Jiří Hrzán), pokládá za lupiče a vraha v Podskalského detektivní komedii DRAHÉ TETY A JÁ (1974). I když divák tohoto filmu nezná Faltýnkovo jméno, jeho zdrcenou tvář ano.
Jako herec pracoval také v rozhlase („Potrestaná pýcha“, „Kabarety veselé Prahy“, „Delfín“, „Sto dukátů za Juana“, „Ljubov Jarová“, „Paní ministrová“, „Komisař Mejzlík zasahuje“, „Pec pro štěstí“, „Betlém“, „Ztracený hlas“, „Les“, „Příběh koně“, „Urfaus“ atd.), dabingu (SEDMÁ VELMOC, TAJUPLNÝ OSTROV, PODIVNÉ DĚDICTVÍ, KŘIDÝLKO NEBO STEHÝNKO, BUTCH CASSIDY A SUNDANCE KID, SMRT DAREBÁKA, ŽIVOT PLNÝ MALÉRŮ, SYMPATICKÝ DAREBA), televizních inscenacích (CHVÍLE ROZHODNUTÍ, BELLEVUE, CHLÉB A PÍSNĚ, PŘÍBĚH SE STAROU LENOŠKOU, STOKORUNA, KRÁLOVSKÉ ŘÁDĚNÍ, O HRUŠKÁCH UŠATKÁCH A JABLÍČKU PAROŽÁTKU, SNÍDANĚ V PÁNSKÉM PYŽAMU, HAD Z RÁJE, PERNÍKOVÝ DĚDEK, OHNIVÉ ŽENY, NÁUŠNICE či VE VLAKU JE ŠERIF) a seriálech (30 PŘÍPADŮ MAJORA ZEMANA, MY Z KONCE SVĚTA, TAJEMSTVÍ PROUTĚNÉHO KOŠÍKU, NEMOCNICE NA KRAJI MĚSTA, PLECHOVÁ KAVALÉRIE, MALÝ PITAVAL Z VELKÉHO MĚSTA, BAMBINOT, SYNOVÉ A DCERY JAKUBA SKLÁŘE a CHLAPCI A CHLAPI). Jan Faltýnek zemřel předčasně 12. prosince 1995 v Praze ve věku pouhých padesáti devíti let.
Herec
Hudební videoklipy | |
---|---|
1983 |
Michaela Linková: Pouhá náhoda |
Divadelní záznam | |
---|---|
1969 |
Taková ženská na krku... |
1965 |
Divotvorný klobouk |
Krátkometrážní | |
---|---|
1987 |
Fantom opery (TV film) |
Ve vlaku je šerif (TV film) |
|
1986 |
Šumavo, Šumavo (TV film) |
1985 |
Náušnice (TV film) |
1984 |
„Málo slušnejch lidí“ (TV film) |
1974 |
Kleofášek (TV film) |
1971 |
Klíč (TV film) |
Muzikant (TV film) |
Účinkující
Pořady | |
---|---|
1997 |
Úsměvy |
1992 |
Zahrajte tu moji |
1991 |
V Praze bejvávalo blaze |
1984 |
Zpívánky |
1983 |
Přelíčení s TOČREM |
Sešlost |
|
1982 |
Muzikanti, pojďte hrát |
S úsměvem jde všechno líp - moderátor |
|
1981 |
Co bylo i nebylo v silvestrovském bálu |
Tmavomodrý svět plný slunce, aneb Hybš hraje Ježka |
|
1979 |
Zdravotní sestry |
1978 |
Silvestrovskou veselici máme letos ve mlejnici |
1977 |
Kdo je víc? |
1976 |
Enyky benyky |
1974 |
Kabaret U dobré pohody |