Režie:
Petr ZelenkaScénář:
Petr ZelenkaKamera:
Miro GáborHrají:
Pavel Zajíček, František Černý, Michaela Pavlátová, Jan Čechtický, Zuzana Bydžovská, Petr Zelenka, Vladimír Dlouhý, David Černý, Marek Najbrt (více)Obsahy(1)
Kultovní černá komedie o malých lidech a víře v odpuštění. Šest dějově propojených povídek (Štěstí z Kokury, Taxikář, Civilizační návyky, Poslední slušná generace, Pitomci a Duch amerického pilota) se odehrává převážně v noci 6. srpna 1995, padesát let poté, co byla na Hirošimu svržena atomová bomba. Film vypráví o náhodách, zázracích a souvislostech mezi nimi. Také o plivání na vlak, špatném počasí, svržení atomové pumy, vystřelení lidského spermatu do souhvězdí Andromedy, ale i o nevěře a odpuštění. Černá komedie, v níž autoři splétají více či méně související osudy lidí do umného copánku jednoho filmového vyprávění, se stala od své premiéry populární také některými výroky. "To neřeš", "neživíš, tak nepřepínej" a další hlášky už se staly běžnou součástí našeho jazyka. (Česká televize)
(více)Videa (1)
Recenze (402)
Zbytečně hloupý název pro tak zajímavý film. Každopádně film je složen z několika povídek, přičemž některé jsou výborné a některé jen průměrné. Nejlepší je asi ta první povídka a pak ta část s Hrušinským a Holubovou. Trochu bych si dovolil ještě malou kritiku a to na adresu kamery. Tu technickou stránku pořád češi né a né dostat na světovou úroveň. Je to škoda, protože tenhle film má co nabídnout. Za mě tedy 4 hvězdičky. ()
Provázanost jednotlivých povídek postavami či ději (ne nutně přítomnými, stačí fotka na zdi) je sice zajímavá, ale vcelku vlastně nikam nevede. Třeba bych znal rád reakci těch seznamujících se rodičů na onu negativní událost (abych vyloženě nespoileroval), ale místo toho se mi dostane exkurze do života podivínských bláznů s nějakou úchylkou. Jinak jsou zde vlastně jen dvě zajímavější zápletky (Hirošima, autonehoda), ale Hirošima u Kukura fajn, člověk někdy neví, jaké jiné neštěstí ho minulo, ale ta autonehoda mi přišla hodně podivně natočená a nevěrohodná, nemůžu si pomoct, včetně toho praní se. Když se syn ptal manželky na tento film, tak ta si pamatuje samozřejmě jen hlášku Neplatíš, tak nepřepínej, ale jednotlivé povídky by dohromady nedala. Ani se nedivím - zápletka s taxikářem je sice dobrá jako anekdota, ale dál už nijak rozvedena není a vlastně ani nevíme, proč jeho žena je nevěrná a proč tamta, zkrátka to tak je, a ty se s tím smiř diváku, ber, nebo nech být. Jinak - kromě anekdot - vlastně nevím, co mi chtěl autor a film říci. Že mají lidé různé úchylky? Je to, nebo není vtipné? Nevím, mně nepřišla zajímavá ani jedna. Že pilot žádá o odpuštění a dostane se mu ho od jiného vraha? Že si lidé hrají na něco víc, ale v praxi se chovají jako zvířata? Celé mi to přišlo nakonec podivně zmatené, a mám pocit, že dát jednotlivé střípky skládačky dohromady lineárně, nebude fungovat ani onen povídkami se odvíjející subplot, včetně časových paradoxů. ()
"Za to bych si zasloužil, aby moje sperma taky letělo na Měsíc." Od jistý doby nic neřeším, nic nepřepínám, po ničem nepátrám a když nevidím ve svý blízkosti žádnou osmičku, na kterou bych si mohl plivnout, tak ucvakávám zadnicí knoflíky převlečenej za letadlo. Tento snímek mi zkrátka nabídl nejednu volnočasovou aktivitu a to natolik zábavným způsobem, že se k němu občas musím vrátit, abych se utvrdil v tom, že nejsem na světě jedinej, kdo pravidelně posílá svoje sperma do vesmíru. ()
Jeden z nejoriginálnějších českých filmů, který po boku "Marečku, podejte mi pero" spolehlivě táhne žebříček na kultovní hlášky nejbohatších českých filmů posledních deseti let. Petr Zelenka kombinuje úžasně vytříbený humor se zdánlivě poklidným tempem (které je ve skutečnosti smrtonosně inteligentní) a tvoří třpytivou mozaiku na jakýkoliv zimní i jiný večer. Plivanec mistra Hrušínského mi zůstane v paměti zaryt navždy... ()
Najdivnejší Zelenkov film aký som mal možnosť vidieť. V prvom rade musím povedať, že poviedkové filmy mám naozaj rád, aj keď označiť Knoflíkářov za poviedkový film je hlúposť, pretože aj keď je zložený zo 6 poviedok, poviedky na seba naväzujú a hlavne spolu úzko súvisia. Dôležité je podotknúť, že Zelenka má skrátka dar vytvárať uveriteľné svety, Či už to bol imaginárny svet Nohavicu v Roku ďábla, alebo Trojanov v prípadoch obyčajného šialenstva. A tento zvláštny svet , je podaný za a) veľmi vtipne a za b) je krásne vypointovaný. Aj keď musím priznať že niektoré scény mohli byť o poznanie krajšie, lenže formálne sa jedná o dokonalý film, scény z atómovou bombou alebo v Japonsku sú natočené absolútne geniálne čo vlastne sú aj tie čo sa odohrávajú v Prahe. Myslím, že veľmi k tomu nemám čo povedať, Zelenku mám veľmi rád, jeho štýl je absolútne nevšedný a originálny a vidieť túto jeho prvotinu je pre mňa veľká česť a aj radosť. Veľmi som sa pobavil hlavne scény z Hrušinským a Holoubovou nemajú chybu. Super film. ()
Galerie (10)
Zajímavosti (21)
- Jiří Kodet (hostitel) ke své (spolu)práci řekl: "Nemám rád režiséry, kteří moc mluví a všechno předehrávají. Hned na začátku, ještě než stačil promluvit, jsem proto mladému Petru Zelenkovi řekl: 'Hlavně mě, prosím tě, moc nerežíruj, já si s tím nějak poradím.' On mě částečně poslechl, a i když jsem se zrovna dvakrát nedržel textu, tak mě nechal a snad se mu to vyplatilo." (NIRO)
- V poslední povídce „Duch amerického pilota“ se objevuje muž, který svrhl atomovou bombu na Hirošimu – Robert A. Lewis (Richard Toth). Jedná se skutečně o jméno autentické postavy vojáka, který bombu svrhnul. O 10 let později na dotaz v televizním vystoupení, jak se cítil, odpověděl: „Můj Bože, co jsme to udělali?“ O příběhu osádky letadla vznikl film Enola Gay: The Men, the Mission, the Atomic Bomb (1980). (sator)
- Petr Zelenka svého času komentoval, že "klíč k hereckému obsazení mám jednoduchej - ke všem přistupuju jako k naturščikům. Zajímá mě, jestli by mě daný člověk lákal i kdyby nebyl herec, jestli mě láká jeho přirozenost." (NIRO)
Reklama