Režie:
Fred ZinnemannScénář:
Carl ForemanKamera:
Floyd CrosbyHudba:
Dimitri TiomkinHrají:
Gary Cooper, Thomas Mitchell, Lloyd Bridges, Katy Jurado, Grace Kelly, Otto Kruger, Lon Chaney Jr., Harry Morgan, Ian MacDonald, Harry Shannon, Morgan Farley (více)VOD (2)
Obsahy(1)
Šerif Will Kane si právě vzal za manželku mladou a krásnou Amy, a jelikož šerifovi právě končí smlouva, chystají se z městečka odjet. Jejich štěstí je však zmařeno telegrafní zprávou, že se do města vrací propuštěný násilník a vrah Frank Miller. Přednosta místní stanice informuje představené města, že na stanici už na Millera čekají jeho tři kumpáni. Miller v minulosti městečko doslova terorizoval a byl to právě Kane, který dokázal Millera zatknout a předat spravedlnosti. Soud však Millerovi prominul zbytek trestu a teď se Miller vrací. Všem je jasné, že městečko čekají zlé chvíle a že se Miller bude chtít Kaneovi pomstít. Řada představených města začne Kanea přemlouvat, ať urychleně z města odjede. Kane skutečně v první chvíli nasedne na vůz se svou ženou a z městečka odjíždějí. Jenže Kane si cestou uvědomí, že nechce utíkat, otočí vůz a do města se i přes nesouhlas Amy vrátí. Kane se začne připravovat na střetnutí s Millerem a jeho lidmi. Snaží se mezi místními najít dobrovolníky, kteří by mu pomohli banditům se postavit. Snaha je to však marná, lidé se nechtějí nechat do budoucího boje zatáhnout a Kane zjišťuje, že jeho blízcí přátelé až tak přáteli nebyli. Ke všemu Amy oznámí Kaneovi, že pokud on v městečku zůstane, ona odjede tím samým vlakem, kterým má Miller přijet. Kane však nehodlá utíkat a stále zoufale hledá pomoc. Tu mu odmítne i jeho předchůdce ve funkci šerifa. Jedinými lidmi, kdo se nebojí Kaneovi pomoci, jsou čtrnáctiletý chlapec a poloslepý muž. Tuto pomoc však Kane odmítne. V místním hotelu, kde Amy čeká na příjezd vlaku, bydlí i Helen Ramírezová. Tato mexická žena byla kdysi Millerovou milenkou a poté, co Kane Millera zatknul, se stala na krátkou dobou i Kaneovou přítelkyní. Nakonec se však rozešli. Dnes se tedy v hotelu Helen potkává s Amy a dohodnou se, že společně z města odjedou. Helen však Amy tvrdí, že být ona na jejím místě, Kanea by neopustila. Ve chvíli, kdy vlak dorazí, jednou stranou z vlaku vystupuje Frank Miller a druhou do vlaku nastupují Helen s Amy. Když se však v dáli ozvou výstřely, Amy z vlaku vyběhne. To už Kane bojuje s Millerem a jeho lidmi... (TV Prima)
(více)Videa (2)
Recenze (290)
Skoro o půlnoci sledoval jsem V pravé poledne. A nebyl to dobrý nápad. Absolutní neakce mne uspávala. Film má hodinu dvacet pět minut a z toho první hodinu deset se vůbec nic neděje. Gary Cooper lítá jak splašenej po městě a shání pomoc. Kdyby film zachránilo alespoň těch závěrečných deset minut, ale gradace žádná, totální zklamání. Film se přitom odehrává v reálném čase, ale tuto pozoruhodnost, ze které se dalo mnohé vytěžit, Fred Zinnemann trestuhodně promrhal. ()
Nezapomenutelný Gary Cooper coby osamělý šerif v boji proti bandě gangsterů, to je prostě klasika světového westernu. Samozřejmě, že každý, kdo hledá nějaké skryté umělecké poslání, nebo vyšší hodnoty, bude zklamán, neboť v tomhle westernu prostě nejsou (jako ostatně ve většině zástupců daného žánru). Ale on si taky tento film na nic jiného nehraje. Čerpá z klišé, která byla vyčpělá už v době natáčení, originalita příběhu je mírně řečeno pochybná, herecké výkony odpovídající situacím (těžko chtít po pistolníkovi, aby deklamoval Shakespeara). Přesto všechno, nebo právě proto je to taková klasika. A zůstane jí i nadále. ()
Spoilery! Pokud taky patříte mezi tu šťastnější část diváctva a vyhnete se zdejšímu vynikajícímu obsahu, který vám úspěšně vyzradí, co se jen vyzradit dalo, tak si snímek můžete celkem užít. Příběh je velmi jednoduchý, což ve westernu není vyloženě škodná. 50letý Gary Cooper si vezme 20letou Grace Kelly. Místo líbánek se ovšem schyluje spíše k tomu, že Grace Kelly bude vdovou o 20 let dříve než předpokládala. Do města totiž míří poledním vlakem jeden drsný zločinec a plánuje se šerifovi společně se svými kumpány pomstít za dřívější uvěznění. A tak šerifovi nezbývá nic jiného než se za doprovodu překrásné hudby protloukat městečkem o deseti budovách a hledat posily, které by v poledne stáli po jeho boku. Postupně jej z kompletní škály důvodů všude pošlou do prdele, a tak se musí závěrečné "epické" přestřelky zúčastnit sám proti přesile. Ve vodách koukatelnosti snímek držel vynikající Gary Cooper, který ve své době mohl být mužem, který byl masturbační představou značné části žen a dost zajímavou a netradiční atmosféru obrovskou měrou pomáhala dotvářet úžasná ústřední píseň. Naopak mě zde velmi zklamala Grace Kelly, kterou se podařilo nastajlovat tak, že byla prostě brutálně hnusná. Viděno v rámci Filmové výzvy 2017. Film mi vybral uživatel nascendi. ()
Ještě snad nikdy mě nic tak zoufale nenudilo. A to má HIGH NOON pouze 85 minut. Zaujalo mě pouze užití skladby "Do Not Forsake Me" od Texe Rittera, která se ve filmu neustále opakuje a dává téhle táhnoucí nudě zvláštní až bizární nádech. Nevýhodou HIGH NOON je určitě fakt, že vznikl jen rok před příchodem širokoúhlého formátu, neboť formát 1.37 : 1 z něj nedělá takovou vizuální baštu, za kterou se leckdy vydává a kterou by teoreticky mohl být. ()
Klasika. Napriek tomu, že hlavný hrdina väčšinu filmu chodí po meste a zháňa dobrovoľníkov, je to celú dobu zaujímavé. A to predovšetkým preto, že sú tu dobre rozpracované/naznačené vzťahy medzi postavami. Celé je to dosť "suché" ale práve táto absencia akéhokoľvek pátosu či nadšenia zo zabíjania robí z filmu čosi viac. Skvelá práca s hudobným motívom, občas fajn zábery kamery, výborná práca s ubúdajúcim časom. Gary Cooper ani nemusel veľa hrať, všetku beznádej jeho postavy má vpísanú v tvári... ()
Galerie (71)
Zajímavosti (72)
- Černý dým vycházející z vlaku byl podle režiséra známkou selhávajících brzd. V okamžiku natáčení to ale nevěděli a s kameramanem prý stihli jen tak tak uskočit. Kamera se rozbila, ale filmový materiál, jak ostatně můžeme vidět, přežil. (džanik)
- Ústřední píseň "Do not forsake me, oh, my darling!" nazpíval Tex Ritter. Přibližně o deset let později ji s českým textem Vladimíra Dvořáka zpíval Waldemar Matuška. (sud)
- Stanley Kramer nakonec neuvedl Carla Foremana jako producenta. Už spolu nikdy nemluvili. (džanik)
Reklama