Režie:
Denis VilleneuveScénář:
Denis VilleneuveKamera:
André TurpinHrají:
Marie-Josée Croze, Jean-Nicolas Verreault, John Dunn-Hill, Robin Aubert, Jacques Lavallée, Gerry O'Brien, Sylvie Moreau, Alejandro Morán (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Bohatá modelka Bibiane (Marie-Josée Croze) zpochybňuje po traumatickém potratu svůj zdánlivě dokonalý život. Její podnikání v rodinné síti butiků končí fiaskem a navíc jedné noci z nepozornosti přejede člověka. Druhý den ráno se dozvídá o muži, který zemřel po srážce s autem. Sužována pocitem viny se zúčastní jeho pohřbu. Tam se seznámí s pozůstalým synem Evianem (Jean-Nicolas Verreault) a naváže s ním milostný poměr. Bojí se mu však prozradit své temné tajemství… Existenciální příběh plný paradoxů, v němž mají místo mystické, symbolické, komické i romantické scény, má nezvyklého kolektivního vypravěče: norské ryby určené do kanadských restaurací. (Cinemax)
(více)Recenze (66)
Hank píše, že Maelström připomíná Europu, já jsem si zase vzpomněl na Prvek zločinu. Minimálně esteticky se dá přirovnat k oběma. Maelström je úžasná směsice vtipu, cynismu a silného příběhu. ()
Všechny lidské činy jsou manifestacemi proti smrti. Zcela nezávazně vůči existenci nebyl míněn ani tento film. Bibi, dceři slavné matky, jde přes všechnu snahu všechno do prdele. A brzy se ukazuje, že dno (prdele) je hlouběji, než si dokázala představit. Najde se potápěč, který pomůže odrazit se (z prdele ven)? [Tu metaforu jsem měl opustit mnohem, mnohem dřív.] Pro mainstreamového diváka může být (a je, jak naznačují některé komentáře) setkání s Villenevuevými začátky překvapivé. Mohou být i poučné v tom smyslu, že umožňují stopovat, co jeho současnou úspěšnou hollywoodskou tvorbu ve stopovém množství odlišuje od produktů tvůrců, kteří nikdy neměli jiné ambice než jitřit diváky multikin - vůli nejít slepě ve šlépějích očekávání, nešetřit černým humorem, umnou prací se symboly a budováním dojmu neurčitého podezření, že věci jsou jinak; přinejmenším v jeho filmech jsou. Když přesně v tomto duchu vyplyne z Maelstromu romantika, její efekt lze nechat působit bez větších výčitek. Přejme Denisovi i divákům, aby se mainstreamovým hávem maskoval s úspěchem komerčně i umělecky ještě dlouho. Filmu děkuji za několik taktů od Edvarda Griega, skladatele, jehož jsem neznal, a na které jsem se nechal chytit jako ta věčně se vracející, ukecaná ryba. ()
Tak ta mluvící zkrvavená ryba byla na mě moc :D Nicméně scénaristicky vytříbený film. Herecky zvládnuto velmi dobře. Některé věci natočeny hodně drsně. Každopádně tento týpek Denis Villeneuve se začíná stávat mým oblíbeným režisérem. Bere to všechno neotřele a scénáře, které točí jsou hodně zajímavé. ()
Život a smrt jsou (ne)vypočitatelnou součástí bytí. Děje se vše jen tak či máme předepsaný scénář ke zdánlivě nahodilým mnohdy nešťastným událostem? Nezávislá pocitouka budoucí režisérské hvězdy s krásnou M. - J. Croze, kdybych to býval viděl dříve někde na festivalu, čuměl bych jak kapr s otevřenou hubou před kudlou. 70% PS: ´´a japak to je s tím poselstvím, no přeci ryba smrdí od hlavy´´ ()
Nějakým nedopatřením se mi za týden podařil už třetí Villeneuve, což jsem se dozvěděl až při objevení titulků, nicméně už předtím jsem si během sledování říkal, že je tu přece jistý rejža, který chce děj filmů vyprávět spíše obrazem, což se taky v divokém Maelströmu dělo pravidelně. Děj je sice o tom, že když se vše posírá a omylem srazíte nějakého chodce, tak má ten chodec sexy nezadaného syna, s nímž si můžete tu křivdu poměrně odsouložit, ale já jsem v konečném důsledku ten bizár ocenil a to z několika různých důvodů. Neúmyslné zabití člověka má potenciál k velmi kinematografickým traumatům. Účast na připíjení si vodkou na vaši vlastní smrt a nekonečné utrpení je řádně bizardní. J'ai oublié de te dire... Je voulais faire l'amour avec tour. (zapomněla jsem ti říct... že tě chci ošukat [volný překlad]) Vysypání popele z mrtvého otce na svoji milenku. Tělo Marie-Josée Croze buduje atmosféru privilegovaného výkvětu francouzské společnosti. A další. Jako celek působí možná ten art přehnaně, ale jde o ten typ atmosférického artu, kde se míchají francouzská kafe a cigarety se slanou krví ulovených ryb. Scény z vypravěčem v podobě ulovené ryby (jakkoliv několikrát působí hrozně zbytečně) jsou jako vystřižené z filmů Gaspara Noého. Závěr je ustřižený správně. Konec až přehnaně sladký a smířlivý, vychutnal bych si krutější propad osobnosti. ()
Ceny v Berline, Toronte, Montreali, Avignone, Vanceouvri, víťaz viacerých Genie a Jutra Awards v Kanade. Atď. Možno v roku 2000 áno, dnes už mi to prišlo pomalé a tempom staré. Nie som vyslovene proti pomalým filmom, ale tunak chcel povedať Villeneuve veľa, ale akokeby nevedel nájsť správnu cestu. Nie je problém dešifrovať message filmu, no forma mi tentokrát nesadla. Ale scéna s prípitkom, či tá s popolom - obe boli husté. Plus extra originálny rozprávač. :) Villeneuve sa po tomto filme odmlčal na dlhých 8 rokov! ()
Celkom morbídny film, ktorý sa Villeneuve nebál obohatiť o ryby alias rozprávačov. Vzťahy medzi postavami sú, povedzme, dosť zvláštne. Snímke to škodí, ťažšie je sa naladiť, avšak i pomáha, lebo pridáva tajuplnosť. Nechýba čierny humor a to poriadny (špeciálne lúčenie obete v kruhu priateľov kde je vrah preklínaný celkom nechutným spôsobom), taktiež uletené zábery - posedenie pri káve aj so spopolneným otcom, ktorý sa vyníma v krabici v igelitke a celkovo na stole. Avšak celkovo nejaké súznenie s postavami je nemožné. Hlavná predstaviteľka je chladná mrcha, ku ktorej si nie a nie nájsť cestu. Film však má svoje kvality, ale tie to tak vylepšujú maximálne do priemeru. ()
46. MFF Karlovy Vary Nebýt první opravdu utahané a nevýrazné části, tak bych se nebál určitě vyššího hodnocení. Od doby, kdy se v příběhu objeví Jean-Nicolas Verreault se film začíná ubírat úplně jiným směrem a chytá naprosto jiný nádech. Paradoxní hříčky osudu zvýšili mou pozornost, ale pro mě nesmyslné scény s rybou coby vypravěčem výslednému hodnocení opět ubírají. Škoda... ()
72%?? Já ryby rád, ale tahle rybí polívčička šla nějak mimo mě. Ta jedna * je snad jenom za to, že jsem to dokoukal. ()
Neobyčajná, poeticko-melancholická dráma, ktorá mi dlho dávala iba malý zmysel. Úprimne, išiel som do toho hlavne kvôli režisérovi, ktorého posledný počin Prisoners na mňa spravil silný dojem a tak som sa začal zaujímať aj o jeho predchádzajúcu tvorbu. Síce sa mi potvrdilo, že Denis Villeneuve sa už v roku 2000 ukázal ako talentovaný režisér, ktorý dobre ovláda svoje remeslo, vybral si však námet alebo ako by som to... podobné snímky sú určené len úzkemu spektru publika. Je to film o prepletenosti ľudských osudov, náhode, výčitkách svedomia a láske podaný prinajmenšom svojráznym spôsobom. Sympatická dĺžka, slušné herecké výkony, divné vsuvky s hovoriacou rybou a už spomínaná réžia robia z Maelström celkom zaujímavé dielo a ja som si zase trochen rozšíril filmové obhľady. V každom prípade rozhodne neodporúčam divákom, ktorí sa chcú pri filme baviť alebo si odpočinúť. ()
Film vypráví ryba - nutno dodat, že hodně divně vypadající ryba nevímjakého rodu a druhu - která je opakované zabíjena a mluví hlubokým hlasem, což mi trochu připomíná Europu od von Triera. Rybou to začne, ryba jako symbolické memento se prolíná celým dějem (ať už ve formě úhoře, přejete ryby nebo tuhé chobotnice) a (s) rybami to celé i končí. Příběh, který balancuje na hraně temného indie-dramatu a zvláštní komedi začíná jedním sakra špatným a smůlovitým obdobím, pokračuje přes tu více či méně uvěřitelné skutky a zajímavé časové roviny, až do finále, které graduje na pomezí happy endu a vyrovnání se s vlastními hříchy, vědomím a svědomím. Zda-li došlo k vykoupení či očištění svědomí lze jenom spekulovat a soucítit s sympatickou hlavní představitelkou. Zajímavá kamera s příjemným modrým(rybím) podbarvením, poměrně svérazný hudební doprovod, pěkná a sympatická hlavní role a po filmu docela velká chuť na pořadnou rybu...:-) ()
První půlka filmu tragedie!! Poté, co potkala svého přítele se to celé docela zlepšilo, objevilo se i pár vtípků. Celkově mi ale Maelstrom připadal směšný, div jsem si neklepala na čelo. To by mě mělo bavit , koukat se jak pořád brečí, má deprese a k tomu to hraje dost přehnaně a nepřesvědčivě ? Ne, díky. ()
Kanadská dráma, ktorá nevie čím má byť. Zjavná inšpirácia Dostojevským a jeho Zločinom a trestom, pričom všetko je dovedené do extrémne cynickej krajnosti. Drtivé víťazstvo formy nad obsahom, príbeh, ktorý by sa dal vyrozprávať za pár minút sa vleče neúmerne dlhú dobu. Sklamanie, čakal som viac. ()
Zvláštní dá se říct svou originalitou ojedinělý snímek. Rybí vypravěč a celková pointa filmu mě velice záhadným způsobem oslovila. Ve většině případů mi ponuré skoro až depresivní filmy nic neříkají, ale zde vše do sebe tak zapadlo, že to nebylo k neprospěchu , ale právě naopak. ()
Roztomila filmova hricka nebo snad basnicka! ()
Osudová hříčka z počátku Villeneuvovy kariéry je nízkorozpočtový, festivalový filmeček, který zaujme krásnou černovlasou dvojnicí Naomi Watts v nejlepších letech v hlavní roli, krvavým rybím vypravěčem, a modrým obrazem. Atmosféra je skutečně nekonzistentní, scénář neustále krouží ve víru, střídá polohy od tragédie po frašku, tedy celkově takový spíše experimentální, slabší mistrův kousek. ()
Ťažký psychologický dej plný paradoxov ženy, ktorá prekonáva traumu z potratu, veľmi nevyrovnane s traumatickými predsudkami. Navyše ťažko sa vyrovnáva s pracovným nezhodám, voči bratovi. V tomto psychickom rozpoložení zrazí neznámeho muža, ktorý zomrie. Tu príbeh graduje do ešte väčšej zmyselnosti a dramatickosti. Výborná dramaturgia, kamera a slušné herecké výkony, ponúkajú zaujímavú psychologickú drámu, až do zmyslu plného konca. ()
Denis je skvělý režisér, o tom není pochyb. Maelström jakožto film z jeho ranné tvorby však ještě není tak vytříbený. Atmosféra veškerá žádná. Charaktery mdlé. Hudba příšerná. Ryba jako vypravěč sice originální, ale pro mne podáno neatraktivně. Dvě třetiny filmu jsou opravdu slabě, až od autonehody to začíná mít koukanelnější rysy. Za mě tedy nebrat. ()
Poriadny Dennisov úlet kde nie je prekvapením hovoriaca ryba, bizarná love story a nejaké to artove umenie. ()
Reklama