Režie:
Zbyněk BrynychScénář:
Vladimír KalinaKamera:
Emil SirotekHudba:
Karel SvobodaHrají:
Erik Pardus, Miroslava Šafránková, Tomáš Stengl, František Hanus, Karel Augusta, Petr Nárožný, Valerie Chmelová, Oscar Gottlieb, Lída Roubíková (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Učeň přezdívaný Píďa se ocitne mezi hvězdami populární hudby. Najednou je z něj klikař šťastně se zamiluje, cizí lidé mu neustále nutí stokoruny a kam přijde, tam někdo slavný zpívá... V této optimisticky laděné růžové hudební skládačce z prostředí mládežnických klubů a zákulisí uvidíme tehdejší špičky naší populární hudební scény, hrají tu orchestry Ladislava Štaidla, Františka Ringo Čecha, Country beat Jiřího Brabce a další. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (75)
2/10 Erik a Mirka jsou jedine plusy tohoto hudebniho spektaklu, kde v jine forme TKM (televizni klub mladych) diskoteky prezentuji snad vsichni, kteri kazili hudebni vkus generaci deti kvetinovych deti v Ceskoslovensku. Vymyvacka jak swina, ale spousta pametniku jiste zamackne nostalgicou slzu - ne kazdy mohl v te dobe poslouchat Black Sabbath nebo Yes... ()
Je to sice blbost na entou, ale nic hrozného to taky není. Děj zde není, ale nejspíš ani neměl být. Já sám beru "Romanci za korunu" jako takový přehled zpěváků tehdejší doby. Je to de facto estráda zabalená do filmového hávu. A pokud na to přistoupíte, určitě se žádná tragédie konat nebude. Ale zároveň hodně záleží na tom, jak máte rádi hvězdy tehdejší pop music. 40%. ()
Jejda to jsem se zase jednou zasmál… příběh postavený na tom, že mladý dementní a naprosto nesympatický chlapec se seznamuje se známými hudebními osobnostmi (film funguje zároveň i jako jakási dobová sonda) a po celou dobu se snaží vytrvale sbalit, soudě dle smíchu, také mírně…ehm, hodně zaostalou (či permanentně sjetou) dívku , diváka přestane bavit velmi brzo, pak se už jen chytá za hlavu a obrací oči v sloup, jak mu je trapně za všechny herce, resp. hvězdy tehdejší pop music (které si tu dělají reklamu jak z praku), a ptá se, kdy už tahle „legrace“ konečně dojede do cíle. Ve výsledku je tu vlastně armáda amatérů, kteří se k roli v tomto díle dostali jakoby omylem, třeba takový pán z občerstvení neustále se dívající do kamery, zatímco před ním zpívá Kája, u mě vyhrál cenu pro nejhoršího neherce. No na druhou stranu je moc fajn, že všechny hvězdy byly tehdy volně přístupné mladým harantům, ostatně to umění dělaly pro ně, že… Jinak jako tehdejšímu členovi Strany by se mi v tomto filmu rozhodně nelíbil morální apel, přece jenom tak mladý člověk jako byl hlavní hrdina jel ve velkých penězích, pohyboval se mezi slavnými, a to přece muselo zkazit charakter budoucího pracujícího na celý život, nemluvě o dávání si tohoto floutka za vzor, myslím tím samozřejmě ze strany jeho vrstevníků...Na druhou stranu, „no co vám budu povídat, Píďa je prostě báječnej kluk“, takže to s ním v životě muselo dopadnout dobře (zvlášť když místo taxíku využíval cestovatelských služeb VB). Tahle v mnoha směrech kardinální blbost si v mých očích zaslouží přesně 1*, a to za hudbu, Svoboda se prostě nezapře (i když ten magický zvuk mince podobný otevírání oříšku z nejmenované pohádky si mohli tvůrci odpustit). P.S. Jo a už jsem ve filmu dlouho neviděl většího slizouna než byl pan Štajdl. ()
Díval jsem se na to chvíli a měl sto chutí to vypnout, ale pak jsem si uvědomil, že bych zbytečně a nenávratně ztratil deset minut života...a tak jsem to dokoukal až do konce. Ách jo. Vím, jsem hříšný člověk, ale přeci jenom, takovýhle trest jsem si nezasloužil. Ještě že jsem se ráno pořádně nafutroval, do zítra to bez jídla v pohodě vydržím. Musela to být děsná doba, ten prostředek sedmdesátých let. Pravda, v Africe jsme podle hlavního hrdiny nějaký ten zvuk měli. Stačilo říct Čeko a černoši prý zavýskli radostí, zatančili tance a vycídili hrnce. Ale v civilizovanější Evropě to bylo jiné. Zatímco na západ od nás se pomalu chystala panková vlna, u nás se šestnáctiletí rozplývali u nahrávek Gotta a Vondráčkové a vyžívali se v klubech pro mladé, kde stěny zdobil Gotwald rebelsky zachycený v černobílé barvě. A kdyby jenom to, podle vlasů a permanentně zkouřeného pohledu mladý hlavní hrdina evidentně obdivoval i Kájovu image. Ale pravda, abych je jen nehanil, mládež si sem tam kapku zarebelila, jinak by si neobjednávala kokakolu a občas nehodila nějaký ten peníz do hracích automatů. Což mě překvapilo, že už v socialismu něco takového existovalo, to jsem o tomhle zřízení měl lepší mínění. Jinak se nedá jednoznačně říct, že by hlavní hrdina Píďa byl zápornou postavou, to určitě ne. Donesl Helence její zapomenuté šaty, takže nemusela vystupovat nahá (a tím zachránil život její garderobiérce, kterou původně náš národní poklad v prvotním záchvatu zkopal do kuličky, kterážto scéna ale byla později vystříhnuta a nahrazena jinou, kde Helenka zcela psychologicky nepřesvědčivě svou služebnou naopak smířlivě hladí a utěšuje "Vždyť se nic nestalo"). Taky byl slušně vychovaný, třeba jak Helenku uprostřed živého rozhovoru, kdy ona mu něco zaníceně vykládala, požádal "prosím vás, můžu už jít, já bych si chtěl poslechnout Karla Gotta!". Ještě štěstí, že se Helča umí tak ovládat. A taky byl statečný a pevného žaludku, minimálně já bych klíďo Píďo jako on Štaidlovu klobásu do pusy nevzal. A taky byl štědrý, za lístek žádal Marunu jen o korunu. No a ten závěr... Brynych musel být neskutečný sadista. Nejenže zopakoval všechny Gottovy a Vondráččiny písně, co se ve filmu mihly, ale pěkně rozpálenou železnou korunu tomu nasadil dialogem mezi ústřední mileneckou dvojicí nezapomenutelných názvů Píďa a Maruna, kdy ona brečí a on ji utěšuje: Ale já vážně s Vondráčkovou ani s Urbánkovou nechodím! ()
Gott, Vondrackova, Urbankova, Cech...koncert v Prioru a do toho jakysi podpribeh s mladeznikama. Hlavnim hrdinou je jakysi me neznamy a neprilis sympaticky mladik, ktery se (zrejme) snazi dobyt srdce Mirky Safrankove. Cili strucne receno, je to spis soubor pisni a mezitim par scenek ze zivota mladeze. Spis srandovni vec. ()
Galerie (6)
Zajímavosti (6)
- V závěru filmu se mihnou skladatel Karel Svoboda a textař Zdeněk Borovec. [Zdroj: Robert Rohál, Vítek Chadima - České zpívající filmy] (M.B)
- V tomto filmu zpívá Rudolf Cortez píseň "Nejmíň stárne klaun". Její melodii později Karel Svoboda použiil i ve své další tvorbě, jako třeba v seriálu Návštěvnící (od r. 1983) nebo ve filmu Zralé víno (1981). (offlineman)
- Erik Pardus v době natáčení studoval na brněnské konzervatoři. [Zdroj: Robert Rohál, Vítek Chadima - České zpívající filmy] (M.B)
Reklama