Režie:
Anna KazejakKamera:
Jakub StoleckiHudba:
Jerzy RogiewiczHrají:
Agnieszka Grochowska, Maciej Stuhr, Grzegorz Damięcki, Jaśmina Polak, Magnus Krepper, Borys Bartłomiejczyk, Oliwier Grzegorzewski, Marceli Sikora (více)Obsahy(1)
Dvě rodiny dlouholetých známých se rozhodnou strávit spolu jako obvykle prodloužený květnový víkend v kempu na idylickém dánském ostrově Bornholm. Komplikovaná situace mezi jejich dětmi však spustí řetězovou reakci událostí, které prázdniny, původně slibující kýžený odpočinek, změní v očistec… Úskalí výchovy, krize středního věku či partnerské neshody jsou hlavními tématy hořké komedie polské režisérky Anny Kazejak. Ta se spoluscenáristou Filipem Kasperaszkem stvořila životné postavy, které jsou leckdy směšné či trapné, iritující, ale zároveň v nás budí soucit a pochopení. Jsou totiž jako my. (MFF Karlovy Vary)
(více)Videa (2)
Recenze (15)
[KVIFF 2022] Ta multižánrovost začíná být v něčem dost otravná. Není to občas katastrofa, ale člověk de na film s tím, že ho čeká silné atmosférické drama, a pak se začne řehtat jako velikonoční náčiní. Polsko opět utočí v dobrém. Námět je zajímavý a když se dostává k prvním obratů, tak je jasné s čím budeme pracovat, ale později se to začíná zveličovat, zamotávat a být lehce nelogické. V částech kde film má být silný, stěžejný a podpůrný, tak to celé padá. Jenže jsem až moc asi tolerantní a pobavený natož, abych to nějak přímo hanil. Nakonec z toho nebyl špatný film, na kterém mě kupodivu právě vadila nejvíc ta žánrová schizofrenie. ()
// Dovolená snů aneb proč nepokoušet ženskou trpělivost dovedeno ad absurdum. Výborné ve vážných chvílích i odlehčených momentech a přesně ten typ feministického díla, které jen slepě neútočí, ale naopak vystihuje dokonale nejen dnešní realitu. A že tak činí možná trochu prvoplánově pomocí zavedených postupů? Když to funguje, proč to měnit. Za mě velká spokojenost. 8/10 ()
Je to taková Östlundova Vyšší moc z Wishe. Dílčí scény jakž takž fungují, ale čím víc se film zaplétá do otravných, hašteřivých a malinko přestřelených postav a jejich neustálých střetů, tím méně to všechno dává smysl. Poslední třetina už je hodně na efekt, navíc emancipace hlavní ženské postavy je dramaticky úplně mimo. Vycpávání klasickou hudbou fakt nezakryje psychologickou rozklíženost. Body hore za dánského Obi Wana Kenobiho, který v maríně obskakuje otrávené polské paničky. ()
Poměrně velká reklama na to byla ve Varech a jsem ráda, že jsme zastihli promítání s delegací, to vždycky přidá trochu na zážitku, ale ve finále to byla v podstatě tak, jak je tu popsáno, hořká komedie adresující běžné problémy běžných lidí, jež jsme v těchto žánrech viděli už nesčetněkrát. Za mě komedie docela nevýrazného rázu s nenásilným polským humorem a zajímavým prostředím. Víc asi nemám co bych k tomu napsala. KVIFF 2022 ()
Dvě rodiny, tradiční společný prodloužený víkend, dánský ostrov Bornholm, který ale za nic nemůže. Polský pár s dvěma chlapci, letitý kamarád se synem a s novou mladší přítelkyní. Tam se něco stane, tu se něco objeví a bublající napětí vypluje na povrch. K postavám se ale nedostaneme tak, jak bychom si na začátku možná přáli. Na jedné straně solidně podrážděná matka dvou kluků, vedle ní dva příklady nejistého a emocionálně nezralého mužství a v neposlední řadě děti, které (jak už to tak bývá) přejímají vzorce chování svých rodičů. A k tomu příběh, který se nedokáže příliš odlišit od svých starších hořce dramatických předchůdců. ()
Reklama