Režie:
Teemu NikkiScénář:
Teemu NikkiKamera:
Sari AaltonenHrají:
Petri Poikolainen, Marjaana Maijala, Hannamaija Nikander, Samuli Jaskio, Rami Rusinen, Matti OnnismaaVOD (2)
Obsahy(1)
Jaakko (Petri Poikolainen) je slepý a postižený, upoutaný na invalidní vozík. Miluje Sirpu. Žijí daleko od sebe, nikdy se osobně nesetkali, ale každý den se spojují po telefonu. Když Sirpu zdrtí šokující zpráva, Jaakko se rozhodne, že za ní, nehledě na svůj stav, okamžitě pojede. Musí se však spolehnout na pomoc pěti cizích lidí na pěti místech: z domova do taxíku, z taxíku na nádraží, z nádraží do vlaku, z vlaku do taxíku a nakonec z taxíku až k ní... (mac000)
(více)Videa (1)
Recenze (23)
Forma značně převyšuje obsah, i když i ten rozhodně není k zahození. Měla bych připomínky k únosu hlavního hrdiny. Rozhodně nerozporuji, že by mohl existovat někdo, kdo je schopen ublížit nemohoucímu. Ale ukončení této akce postrádá odvahu předešlého děje. Leč berme to pouze jako pihu na kráse precizně zpracovaného černým humorem prosáklého snímku. ()
Slepý muž emoce v divákovi vyvolá spolehlivě, protože námět, v němž se těžce postiženému člověku dějou zlé věci, asi bez emočního dopadu ani zpracovat nelze. V tomhle ohledu je ten film tedy takový vychtěný slzopud, čímž mi není úplně sympatický. Za první, zábavnou a nad očekávání nahláškovanou polovinu, tomu ale čtvrtou hvězdu dám. (56th KVIFF) ()
„Jakej film jsi viděl naposled?“ - „Nakonec jsem se díval na filmy Johna Carpentera. Když už jsem nebyl schopnej rozlišit Kurta Russella od huskyho, přestal jsem.“ O zdravotních handicapech s nadhledem? Líbilo se mi už to technické zpracování, kdy je publiku navozena snížená viditelnost (rozostřenost), aby se mu podařilo alespoň malinko přiblížit Jaakkovi. Ten je na vozíku, slepý a orientuje se jen pomocí zvuků, čichu a hmatu. Tempo filmu je mu také přizpůsobeno, což však nevadí. Když přijde na onen nápad, divák mu to sice přeje, ale zároveň si uvědomuje, že bude zcela odkázaný na ostatní. A pak přijde dějový zvrat, který změní náladu celého snímku…což asi ne každému sedne. Pro mě se však film stal ještě zajímavějším a Jaakkovi jsem fandil naplno. Zároveň se nedostavilo žádné citové vydírání, a to ani při emocionálním konci. Slabší bylo jen trochu rozporuplné chování „těch 2 z Farga“, jinak spokojenost a silné 4*. „Myslíš, že se zvládnem potkat, než 1 z nás umře?“ - „My ale ještě neumíráme.“ - „Dneska ne, ale kdo ví, co bude zítra…“ ()
Normálne tento typ filmov nevyhladávam, bola to len náhoda že som ho začala pozerať a musela dopozerať. Neskutočne realistické, presne som sa vedela vžiť do kože Jaakka, do jeho pocitov a do jeho života. Jeho viera v dobrých ľudí a odhodlanie stretnúť svoju lásku, pritom sa spoliehať len na vlastné sily bolo obdivuhodné. Dramatickú druhú polovicu filmu a jeho záver, podčiarkla kamera a celkové spracovanie. Bez sĺz sa to pozerať nedalo. Ohodnotila by som 3,5*,ale vzhľadom na tému a spracovanie 4*. ()
Potešilo ma, že aj fíni majú vagabundov a nie je to tak dokonalá spoločnosť. Na druhej strane, mohol to čávovec očakávať, aj keď mal skvelý plán a veľmi veril, že sa to podarí. Už len tí susedia mu mohli dať dostatok informácií o ľuďoch žijúcich mimo jeho bytu. Je to vlastne snímok o jednom človeku s extremne blízkou kamerou. Keby to malo dve hodiny, skočil by som z okna. Tak je to krátke a miestami aj vtipné. 3 z 5 ()
Galerie (14)
Zajímavosti (3)
- První hlavní role Petriho Poikolainena (Jaakko Järvinen) v celovečerním filmu. Vzhledem k jeho zhoršujícímu se zdravotnímu stavu pravděpodobně také poslední. Kvůli postupující nemoci proto časová linie produkce neměla prostor pro výrazné zpoždění, protože nebylo zaručeno, jak dlouho bude hlavní herec ve stavu, aby se mohl zúčastnit natáčení. (Johnny.ARN)
- Hlavní role byla šitá na míru Petri Poikolainenovi (Jaakko Järvinen), který stejně jako jeho postava ztratil zrak a velkou část pohyblivosti kvůli roztroušené skleróze. (Johnny.ARN)
- Úvodní titulky jsou v braillově písmě. (pornogrind)
Reklama