Režie:
Greg HarrisonScénář:
Greg HarrisonKamera:
Matthew IrvingHrají:
Mackenzie Firgens, Chris Ferreira, Lola Glaudini, Steve Van Wormer, Ari Gold, Rachel True, Jeff Witzke, Nick Offerman, Hamish Linklater, Rob Schröder (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Přistěhovalec z amerického Středozápadu a začínající spisovatel David Turner (Hamish Linklater) je přepracovaný samotář, který píše počítačové manuály. Jednoho sobotního večera ho jeho bratr Colin (Denny Kirkwood) pozve na tajnou rave párty v opuštěném skladišti v San Franciscu. David neochotně souhlasí a je šokovaný, když Colin požádá o ruku svou novou přítelkyni Harmony (Mackenzie Firgensová). Na oslavu si vezmou extázi a David je vtažen do světa sanfranciské undergroundové scény. Poté, co se náhodně seznámí s královnou nočních klubů Leylou (Lola Glaudiniová), si oba připomenou dávno zapomenuté možnosti, jaké jim život nabízí. Zatímco bouřlivá párty pokračuje, Colin odhalí své velké tajemství, které ohrozí jeho vztah s Harmony. S východem slunce divoká noc pomalu doznívá, uplynulých dvanáct hodin ale změní oba bratry navždy... (Cinemax)
(více)Recenze (23)
Co láska spojí, drogy nerozpojí. Co drogy spojí, reálný život nerozpojí. Techno subkultura je mi hodně vzdálená, takže Groove jsem vnímal jako něco na způsob hraného dokumentu o nafetovaných šamanech tančících Dešťové tance. Sledoval jsem různé druhy smažek, od svátečních uživatelů až po ztracené případy, v jejich přirozeném prostředí ultrafialové džungle. Na to, že jsem ten film našel omylem, tak jsem se docela bavil. ()
Totální filmařská šílenost, která se snaží zdokumentovat jednu techno/rave/hardcore party uprostřed americké hudební džungle na přelomu tisíciletí. Zajímavá je na tomto filmu rozhodně vypovídající hodnota, která poměrně vzorově poukazuje na řadu momentů, které zažil každý, kdo se podobné akce zúčastnil ať už jako DJ nebo jako návštěvník, a ať už zdrogovanej (většina), nalitej (většina) nebo naprosto čistej (menšina). Hudba je v tomto filmu dost drsná, nekompromisní a nebere zřetel na nikoho. Celý film vlastně machruje, jak moc drsnou hudbu na diváka vytahuje, aby nakonec přišel legendární John Digweed, který se zde předvede se svojí nejlepší a zároveň jedinou melodickou skladbou filmu, která je hudebně někde úplně jinde, než zbytek filmu. Ten underground z dnešních akcí už není tolik patrný, ale kdo zažil tehdejší dobu, určitě si v tom najde jistej fetiš. U mě je to za tři. Já jsem totiž už nezažil tak brutální underground, ale jinak se mi líbí, že někdo chtěl zvěčnit jedno období, na které kde kdo bude vzpomínat. ()
Krása... výborne znázornená atmosféra parties, tá všeobecná eufória, aj taký detail ako priblblé úsmevy (ja si tiež nemôžem pomôcť a keď počujem dobrú muzičku, tak sa škľabím na celý svet :)) Človek je vtiahnutý do "deja" a hneď má chuť si povyraziť (pri Heaven Scent ma len tak trhá skočiť k nim na parket). Akurát ma zaráža to zaradenie do drámy... skôr by som očakávala hudobný. ()
"Jestli se chceš tento večer něco naučit, zapamatuj si tohle: Párty nekončí dokud nedohraje poslední deska!!!" Tak tahle hláška, má něco do sebe.. Film pouze pro zasvěcené, pro ostatní ztráta času, protože nepochopí o čem to sakra mohlo bejt:-) John Digweed a jeho poslední placka "BEDROCK - HEAVEN SCENT", mě vrátila zpět na parket před 10lety:-)) Vynikající hudební snímek, který trochu kazí zbytečná drogová aféra.. Proto pouze za 4.. ()
Galerie (7)
![Život v tranzu - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/161/218/161218827_f12741.jpg)
Zajímavosti (1)
- Všichni DJ's ve filmu jsou skutečnými DJ's (Polywog, Forest Green, and WishFM). WishFM spolupracoval na soundtracku a výběru skladeb do filmu pod svým skutečným jménem Wade Randolph Hampton. (vojacekr)
To byla teda párty. Ne, to není ironie, z toho filmu vychází dosti příjemná atmosféra (a finále to má úžasné), má to skvělý soundtrack a je to dost zručně natočené. Problém ale je v tom, že když tam nehraje hudba a jenom si tam mezi sebou povídají, tak jsem se celkem nudil, protože ten film vlastně nemá děj. Teda takhle, stane se tam to, že v opuštěném skladišti je nelegální párty, sejdou se tam lidi, párkrát tam přijde policie, dokonce i zasáhne, ale nic se nestane. Ráno všichni odjedou a to je konec. Ani to nejsou spoilery, ten film je bez děje. Odehrají se tu nějaké vztahy, hádky a následná usmíření, kromě toho asijského DJe mě tu žádná postava vlastně nezajímala, a že jich je tu hodně. Ale přesto z toho filmu mám ve finále celkem dobrý pocit, ale nějaký děj tomu hrozně, ale hrozně chybí, protože takhle se tu člověk většinu času nudí. Ale soundtrack to má úžasnej, včetně tý poslední skladby, která to finále naprosto vystihuje. Silné 3*, rád bych dal víc, ale necítím, že by si to víc zasloužilo. ----------- EDIT 18.8.2024 - Před lety jsem po dokoukání měl hodně dobrou náladu a přitom jsem vůbec nevěděl proč, když se to motá okolo tolika věcí, které jdou mimo mě. Za ta léta jsem podle některých tolik nutnou vlastní zkušenost s něčím podobným neabsolvoval (a kdoví, jestli by to šlo a bylo stejné jako před 20 lety), takže bych tomu stále neměl rozumět. Jenže mě to napodruhé natolik nadchlo, že to mám s hodnocením dost blízko k plnému počtu. Druhá polovina devadesátých let a první polovina nultých přinesly zvláštní trend párty filmů, ve kterých se postavy prostě vydaly na víkendové párty, chlastaly, fetovayi, vedou řeči a o víc většinou nešlo. Nejslavnějším filmem z této éry je nejspíš Human Traffic, který mi ale, stejně jako další takové filmy, nikdy zrovna nesedl. Přesto jsem tyhle filmy vyhledával, ačkoli hlavně kvůli soundtracku. Když jsem ale prvně viděl Život v tranzu, přišel mi něčím unikátní, jen jsem vůbec nevěděl, čím. A přitom je to jednoduché - zatímco ostatní takové filmy jsou hlavně o nespoutané jízdě, kterou si máme prožít s hlavními postavami, tak tady jde hlavně o podrobné mapování jedné nelegální párty a jak se při ní mění charaktery postav. V Human Traffic všichni skončí na stejném bodu kde začali, u ostatních filmů to platí o to víc, ale tady vše k něčemu vede a přitom je to pořád výrazná jízda. Harrisonovo pojetí se snaží co nejpřesněji zobrazit atmosféru, návštěvníky i průběh takových párty, skoro až dokumentárně, takže v tom divák taky jede s nimi, ale jako nestranný pozorovatel, který se buď může bavit s nimi, nebo jen s odstupem sledovat, jak se chovají oni. Stojí to ale i na spoustě pamětihodných postav a zajímavých dějových linek, u kterých se sice dá očekávat, jak dopadnou, ale o to víc je zajímavé, že se nerozpadnou a každá má svoji pointu. A DJe Snaze si nejde nezamilovat. Do toho hraje opravdu skvělý soundtrack, který je s každým dalším trackem lepší a lepší, dokud nedojde k úplně poslednímu, který mám už několik let s tímhle filmem spojený. Teď už si ho ale budu pamatovat kvůli více prvkům a těší mě, že jsem se na něj podíval znova, protože jsem z něj měl mnohem plnohodnotnější zážitek. Je to takový malý, překvapivý klenot v rámci párty filmů, ke kterému se klidně znova vrátím. Na plný počet mám pořád problém s tím, že to rozehrává osudy až moc postav, takže to v jejich charakterech na tak krátké stopáži nemůže jít víc do hloubky, zase na druhou stranu, žádný psychologický film to není a ani nemá být... Ale stejně si to hodnocení ještě rozmyslím, jelikož je to vlastně TEN párty film, který by mi plně vyhovoval. Silné 4* () (méně) (více)