Režie:
Kevin SmithScénář:
Kevin SmithKamera:
Learan KahanovHudba:
James L. VenableHrají:
Brian O'Halloran, Jeff Anderson, Kevin Smith, Jason Mewes, Trevor Fehrman, Rosario Dawson, Marilyn Ghigliotti, Fred Armisen, Justin Long, Ben Affleck (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Dante (Brian O'Halloran), Elias (Trevor Fehrman), Jay (Jason Mewes) a Silent Bob (Kevin Smith) jsou po infarktu naverbováni Randalem (Jeff Anderson), aby natočili film o samoobsluze, která to všechno začala. (mikki089)
Videa (1)
Recenze (50)
Těžká podívaná k hodnocení i k zasmání. První Clerks totiž komentovali každodennost nahořkle, aby jejich pokračování vyznělo pozitivněji, nadšeněji a potěšilo jako univerzální životabudič. A třetí díl funguje přesně obráceně. Radost se v něm nachází jen při pohledu dozadu a Dante s Randym jasně dávají najevo, že líp už bylo, i když třeba v případě druhého jmenovaného nikdy skutečně dobře nebylo. To jen ta obyčejnost, devadesátá a nultá léta, bezstarostnost, to všechno působí svěžeji, originálněji a všední současnost o to utrápeněji. Pro mnohé je Kevin Smith jen stínem člověka, který dokázal oslovit celou generaci. U návratu Jaye a Boba jsem se chvílemi netvářil nadšeně a nevěděl, proč právě tudy, proč opakovat gejzír šílenství, který občas pobaví, ale daleko častěji působí jako variování minule viděného. U návratu do sámošky chápu potřebu ještě jednou se vyjádřit mnohem víc. Je to totiž daleko víc o životních rozhodnutích, o křižovatkách, ze kterých není úniku a o zodpovědnosti, kterou s sebou přináší obyčejný dospělý život. A samozřejmě, hrozně mě mrzí, že se pokračuje právě tudy a že Smith dobrovolně krade tu parádní náladu předchozímu dílu, který už nikdy nebude působit tak vesele. Budiž mu v rámci definitivního přeorientování se na vztahy přátelské více než na vztahy milostné odpuštěno. Smith znovuzrozený totiž nechce bavit, nechce se flákat, nepotřebuje být mladý ani starý muž za pultem. Chce jen v úloze rozumného zkušeného strýčka poradit pár posledních životních rad všem, kteří si sem našli cestu. Já si je rád poslechnu, rozhodnutí už je pak na každém z nás. Jestli jsou mu bližší hvězdná camea a vtípky nebo možnost si odnést něco malého navíc. ()
“That’s how we did it in 90’s, son!” Akorát že vůbec. Smith by mal čo najskorej prestať točiť, pretože nám ničí naše detské idoly a to neni cool. Nekonečne repetitívne hádky bez invencie, humor sústredený na trápnosť a sebavykrádanie, a nostalgia v štádiu pokusu. Jay and Silent Bob Reboot mali aspoň svoje momenty a nostalgia fungovala, smiali ste sa. Toto svoje korene iba podráža. Nemám ani chuť tomu nedávať, je to vlastne už iba smutné. ()
Zklamáním je že čím víc se Smith pokouší dělat humor, tím je to horší, jalový cringe. I nostalgické vzpomínání na všechno v předchozích filmech působí jako důchodcovská nuda. Ale ve chvíli kdy zvážní tak je o najednou úplně jiný film, mnohem silnější, aspoň trochu se pak blíží relevantní generační výpovědi jakou exceloval v Clerks 2. A přitom je pořád těžce osobní, v Jay and Silent Bob 2 se vyrovnával s otcovstvím, tady se vyrovnává se setkáním se smrtí. Jenže... to je jen pár momentů, záblesky v jinak matně působícím filmu. Návrat ke Clerks není žádné prázdné dojení značky, Kevin pořád má co říct. Ale už ztrácí schopnost to udělat. Jako scénárista, i jako režisér - i vizuálně to vypadá víc amatérsky než jeho na koleni točená prvotina, což je dost smutné. 6/10 ()
Kdysi dávno žil, byl jeden komik, který udělal pár skvělých filmů, ale poté mu došly nápady. Plácal se jen tak kolem a dojil znova a znova své staré nápady. Když tomu bylo 16 let, co naposled dokázal udělat dobrý film, rozhodl se navzdory jakékoli originalitě vrátit k tomu, co ho proslavilo - ke svému prvnímu filmu. A udělal film o tom, jak udělal svůj první film. A pokud se vám ten první film líbil, nebudete umírat nudou ani u toho posledního. Ale ruku na srdce, doufejme, že už je opravdu poslední, protože existuje jen omezené množství trapnosti, které je odkaz onoho komika schopen unést... 4/10 ()
Nad přátelstvím dvou loserů, kteří se kopali do zadku a neměli snahu se nikam posunout, jsme se poprvé bavili v první polovině 90. let. A bylo to zatraceně fajn. Stáli a brblali za kasou Quick Stopu a i přes nespočet krutě sprostých scén nám předložili vlastně „vyzrálý“ film o důležitých věcech. Nezávislý klenot Kevin Smith se pak ke kultovní záležitosti (v roce 2006) vrátil, hrdinům Randallovi a Dantemu bylo přes třicet a dojemně se ohlíželi za minulými časy. Bylo to prostě, jak kdybychom po letech potkali kámoše ze střední, prokecali s nimi večer a byli rádi, že se za ty roky příliš nezměnili. Smith byl tehdy na vrcholu. Jenže přičichnul k hollywoodským látkám a celé mu to tak nějak trochu zhořklo. A teď víc než dekádu nenatočil nic slušného. Třetí Clerks nejsou výjimkou. Dialogy dávno nejsou chytré a už vůbec ne vtipné, nostalgie nefunguje, snad jen, když se na plátně objeví Rosario Dawson. To, co kdysi fungovalo, teď působí křečovitě, přitom chlapíkům táhne na padesát, jeden prodělal infarkt a vyplouvání starých „křivd“ mohlo být nosnější. Potěší snad jen pár starých známých vedlejších postav či pořád stylový soundtrack. Každopádně starý dobrý Kevin Smith je definitivně pryč. Z těch 100 minut zafungoval jen zlomek. ()
Reklama