Režie:
Rudolf HavlíkKamera:
Václav TlapákHudba:
Ondřej KonvičkaHrají:
Jiří Langmajer, Anna Polívková, Marek Taclík, Tereza Kostková, Pavel Šimčík, Zuzana Kronerová, Radek Holub, Leoš Noha, Oskar Hes, Ondřej Kavan, Jiří Maryško (více)VOD (3)
Obsahy(1)
V prvním filmu se hlavní hrdina Karel Král ocitl v ženském těle. V druhém díle poznáváme na počátku Irenu Kopáčovou (Anna Polívková), psycholožku, specialistku na partnerské vztahy. A nutno říct, že neprožívá zrovna dobré období. Její doporučení klientům se trochu míjejí účinkem, Irena dostává výpověď z nájemní smlouvy v domě, kde má ordinaci a vzápětí přistihne svého přítele při nevěře. Nejlepším lékem na životní trable je vyrazit s kamarádkou Marcelou (Tereza Kostková) na víno. Kroky opilé Ireny následně vedou do stanu vědmy Zoltany (Zuzana Kronerová), kde vysloví osudové přání: Chci bejt chlap! Ráno se Irena probudí a ocitne se v podobné situaci jako Karel Král. Je v těle, které nenávidí, ale poté, co opadne prvotní šok, má možnost zjistit, jací muži vlastně doopravdy jsou.
Irena/Iren (Jiří Langmajer) se musí o sebe postarat a není nikdo, kdo by jí zpočátku uvěřil, že je to pořád ona. Nakonec jí podá pomocnou ruku soused Radim (Marek Taclík), který je odjakživa do Ireny zamilovaný. Věří jí a doufá, že někde tam uvnitř toho postaršího chlapíka je jeho milovaná a on ji jen musí, jako správný princ, osvobodit. Udělat z ženy muže není snadný úkol, a tak má Radim ve výcviku pořádné obtíže.
(Cinemart)
Videa (4)
Recenze (183)
Po čem muži touží 2 je ve své podstatě taková kopírka jedničky, kdy šablona zůstala naprosto totožná, změnila se jen ústřední dvojice a několik dalších prvků. Jiří Langmajer hraje perfektně, postará se o hned několik výborných komediálních scének, z ostatních herců nejvíce pobaví Marek Taclík a Leoš Noha. Snímek má fajn odlehčenou atmosféru, příběh je opět jednoduchý, nicméně naprosto dostačující a odpovídající danému žánru a námětu. Přestože mě jednička bavila o trochu víc, musím uznat, že se Rudolfu Havlíkovi povedlo znovu natočit příjemnou oddechovou komedii, která by nikoho urazit neměla. 6/10. ()
Vděčné české publikum, v tomto případě asi spíše dívčí, je za tyto tradiční české pitvořící čůránky rádo..já myslel, že Troška a Magnusek jsou originály, kteří se nedají zkopírovat. Vtipná Anča Polívková z plakátu a její 15minutový povzdech nad mužstvím a o neutuchající touze mistra Taclíka po sexu s ní i po několika týdenní zkušeností jako muž? To nebudu už komentovat.. 15% ()
Pokud se Vám líbila jednička, tak dvojka Vás nezklame. Bavilo se celé kino. Kdo čeká více, než jen blbou komedii, tak ať na to raději nechodí. Když čtu některé hodnocení, že to uráží ty a ty skupiny, pohlaví atd. Tak si kladu otázku, co nás v budoucnu čeká za filmy, když si nemůžeme dělat prd..el z něčeho jen tak. ()
Tohle asi bude takové moje guilty pleasure roku 2023. Ze začátku film působí jako totální kokotina. Anna Polívková brutálně přehrává a totálně tu nesnáší chlapský pokolení a tak je absolutně iracionální. Na to, že je terapeutka. Jenže pak se z ní stane Jiří Langmajer, který si vědomě roli užívá, a je to paráda. Jirka se do ženského těla vžil a musím říct, že jsem se fakt od srdce zasmál. Navíc se tu zjevil i Leoš Noha, který tu hraje naprosto klasického hospodského povaleče naší kotliny a musím říct, že je v této roli naprosto dokonalej. ()
Ze studijních důvodů mám zhlédnuto – ačkoliv vzhledem k reakcím mojí socbubliny bych to neměla ani přiznávat veřejně. Jak zde už píšou jiní, je to čistá Troškařina. Měšťané s vysokoškolským vzděláním by měli tenhle film minout velkým obloukem. Protože jsem ale 20 let žila v Třinci, o těch mluvit nebudu – ani nejsou cílovka. A není těžké si představit, že ve zbytku republiky se celé kinosály válejí na zemi smíchy. Má to několik úrovní, takže zaprvé: fantastické herecké výkony i mě kolikrát přinutily k hlasitému smíchu. Jak Polívková, tak Langmajer z toho dělají řemeslně výbornou podívanou. Zadruhé ale, k celému scénáři: Je to bordel. A nebojím se ani tolik o to, že je v hlavní roli transvestita, jako o to, že ve filmu padlo několik roztomile vtipných momentů, které diváka nebezpečně utvrdí v jeho maloměstských stereotypech. "Takže ty seš psychouš? Moje stará taky chodila k nějaké psychoušce, která jí nakecala, že jsem debil, tak jsem ji seřval, řek jí že je kráva a je klid vole!" - "Vidíš? Já jsem ti říkal, že ti psychologové jsou jenom pro nemocné hysterky," může po skončení filmu uzavřít libovolný manžel svojí ženě při odchodu domů, a definitivně tak pohřbít mnohaleté úsilí lékařské osvěty, že s problémy se chodí k odborníkům. A co dalšího nás ve filmu čeká? Hlavní hrdinkou je psychoterapeutka, vážená žena, oblečená výhradně do kostýmků, jezdící v Karlíně luxusním elektromobilem. Samozřejmě jako každá vysokoškolačka je vykreslená jako nekompetentní kráva, která o mužích nic neví, ale mohutně ženám radí, aby se na ta zvířátka vykašlaly. Pak se probudí v mužově těle a začíná cesta za poznáním pravdy. Zjišťuje díky tomu, že se v nich mýlila a že jsou muži také složitá stvoření, která mají lidské IQ a jsou schopni běžné seberegulace? Ani omylem. Na stavbě u kamaráda film diváka utvrzuje úplně ve všem, co na začátku postuloval: muži jsou jednoduchá, nekontrolující se prasata, která prdí, říhají, ničemu nerozumí, navzájem se šťouchají do ramene a po práci se zajímají jenom o fotbal. Polívková tak v mužském těle novým přátelům radí, že mají ženě koupit kytku, anebo se zeptat, jak se má, aby si večer vrzli a svět se beze změny točil dál. "Vidíš, být chlapem není žádná prdel." - "Už vám rozumím..." dodává v závěru filmu Irena, ačkoli vůbec není jasné, čím ji měli muži překvapit. Je to film pro současné padesátníky, kteří nerozumí novým směrům emancipace a stále složitějšímu světu kolem. Těm film nabízí nezměněný výklad jejich světa – s chlapama je to sice těžké, ale stačí jim dát jídlo a sex a moc je neotravovat, aby byli v pohodě. A se ženama je to sice zatraceně těžké, ale stačí jim jednou za čas koupit kytku a ony půjdou spokojeně drbat sousedy ke kámošce. Úplně nejhorší na tom ale je, že z filmu budou zase statisíce Čechů odcházet s poselstvím, že být nevzdělaným buranem je "normální", zatímco každý pokus o kultivaci člověka je zženštilým projevem neschopnosti. Opovažte se projevit, že vás zajímá něco jiného než fotbal a manuální práci. "Ty seš nějakej chytrej, debile!" říhnou vám kolegové do ksichtu. České buranství má nový charakteristický film. Děkujeme, Havlíku! () (méně) (více)