Režie:
Christopher NolanScénář:
Christopher NolanKamera:
Hoyte van HoytemaHudba:
Ludwig GöranssonHrají:
Cillian Murphy, Matt Damon, Robert Downey Jr., Emily Blunt, Florence Pugh, Josh Hartnett, Casey Affleck, Rami Malek, Kenneth Branagh, Tom Conti, Benny Safdie (více)VOD (4)
Obsahy(2)
V době, kdy Druhá světová válka ještě vypadala nerozhodně, probíhal na dálku dramatický souboj mezi Spojenými státy a Německem o to, komu se dřív podaří zkonstruovat atomovou bombu a získat nad nepřítelem rozhodující převahu. V Americe se tajný výzkum skrýval pod označením Projekt Manhattan a jedním z jeho klíčových aktérů byl astrofyzik Robert Oppenheimer. Pod obrovským časovým tlakem se s týmem dalších vědců pokoušel sestrojit vynález, který má potenciál zničit celý svět, ale bez jehož včasného dokončení se tentýž svět nepodaří zachránit… (Cinemart)
(více)Recenze (1 351)
Nevím, nevím..... Skvělé momenty to má...... Ale........ Vlastně mě to patřičně nestrhlo, neohromilo.... Ten extrémní finanční úspěch moc nechápu a Nolan má prostě mnohem lepší a zábavnější filmy ()
Já bych byl radši, kdyby Nolan točil sci-fi anebo thrillery, nicméně vyřádil se zde požehnaně - rozprostřením do více dějových linií. Udržet maximální grády po tři hodiny v nonfikci, to chce kurňa jasný cíl a drive. ()
Niektoré drobnosti nefungovali ideálne a film by sa bez nich zaobišiel (napr. Pugh/Murphy v pojednávacej miestnosti), znieslo by sa aj o pár hviezdnych hercov menej aby diváka nevytrhávala prítomnosť stále nejakej novej známej tváre trochu z deja, dalo sa ubrať pár minút (podľa gusta niekde medzi 10-30), keďže film dosiahne dramatický vrchol po teste Trinity (ale zase chápem prečo Nolan nechcel poslednú polhodinu obetovať a svoj význam mala a pre mňa radšej takto ako keby príbeh nebol kompletný). To je všetko čo sa týka výhrad. Neviem či to je Nolanov opus magnum, ale sklamanie to nie je, svoje ambície si film viac-menej obhajuje a určite je to film, ktorý je robený pre IMAX a ktorý je prvotriedna filmárčina od režiséra, ktorý má svoje remeslo dokonale zvládnuté. Myšlienka tam je tiež a v nánose chválenia režiséra a radosti z toho že Cillian Murphy má konečne svoju životnú rolu (a odohral ju suverénne a celé to ťahá, resp. veľmi slušne mu sekunduje Downey) akosi zaniká aký silný príbeh to je. To čo Oppenheimer a jeho tím vytvorili, čo to prinieslo, aké to má dozvuky dodnes (možno silnejšie ako by sa mohlo zdať - keďže niekde vzadu to vedomie nukleárnych zbraní majú všetci) a aj ako sa to celé osobne, politicky a inak dotklo samotného Oppenheimera. Nie je to vyvážené ako napr. Inception, či Temný rytier, možno sa nájdu historické nepresnosti, na ktoré sa ešte poukáže, ale je to film, ktorý tento rok asi svojou veľkoleposťou, silným historickým príbehom a perfektne zvládnutou formou a remeslom ťažko niečo prebije (možno sa o to nie úplne márne budú snažiť Scorsese alebo Scott a mínus historický príbeh aj Villeneuve). Tých pár výhrad a Nolanova podľa plnosti kinosál zjavne veľká popularita (aj u ročníkov 18 - 34) a už pomaly ikonický status (od Spielberga a Camerona podobná režisérska hviezda asi nevyrástla) môžu byť paradoxne vecami, ktoré prispejú k tomu že budúci rok, napriek tomu že svoj fach už lepšie mať zvládnutý asi nemôže, ho zase minie prestížnejšie akademické ocenenie (ktoré otázka či si zaslúži práve teraz, ale chyba by to asi nebola, keďže ten film je evidentne dielom svojho režiséra, s jeho jasným rukopisom, je spravený na zjavne vysokej úrovni a aj politicky by to bol odkaz, za ktorý by sa rôzne zostavy akademikov mohli radi postaviť). Uvidíme. Každopádne je to určite film, ktorý sa oplatí vidieť a ktorý stojí za to, a ktorý stojí za to vidieť v čo najlepšom kine. ()
masterpiece ()
(9/10). Když před nějakou dobou začal Christopher Nolan vykládat svá esa z rukávu na stůl a ukázalo se, co bude jeho dalším projektem, tak se ve mně bily pocity. Přece jen je vyhlášený svými brilantními originálními nápady, takže adaptace nějaké historické události nemusí být tak atraktivní. Na druhou stranu téma sestrojení atomové bomby je samo o sobě nesmírně třaskavým tématem, takže jsem se s tím dokázal velmi rychle smířit a postupně se naladit. Když pak byly odhalena jména hereckých es, která se spojí v tomto historickém eposu, tak se má očekávání vyhoupla zase o stupínek výše. Nezažil jsem, že by nějaký film byl takto nabitý hereckými esy. Nalijme si čistého vína - všichni chtějí spolupracovat s tímto geniálním tvůrcem, takže i takový Matt Damon si musel trochu posunout jeho plánovanou hereckou pauzu. Výsledkem je skutečnost, že je tady během 180 minut rozehráno hned několik hereckých koncertů v čele s Cillianem Murphym, který se zhostil strůjce atomové bomby s velikou grácií. Jeho sešlý a utrápený zjev je jedním z důvodů, proč vás jeho osud natolik zasáhne. Za celou stopáž se tady vystřídaly tváře od Caseyho Afflecka až po Garyho Oldmana. Všichni do jejich výkonu dali maximum a zanechali ve filmu jejich odkaz. Někdo hlubší, někdo plytčí - společně však tvoří impozantní kulturní zážitek, který se na plátně odehrává jen velmi zřídka. Člověk si už opravdu začne uvědomovat, jaké neuvěřitelné štěstí má, že svůj život žije v době, kdy vychází takové filmy jako Oppenheimer. Opulentní podívaná od jednoho z nejlepších režisérů současnosti byla jako vždycky jedinečným zážitkem. Tato zkušenost byla ovšem v něčem odlišná, protože paralela se současným děním ve světě je velice zarážející a znepokojivá. Oppenheimer mi nejspíše nedá spát několik dní a bude trvat několik dlouhých nocí, než se znovu vyspím do růžova. Tento film mne zasáhl přímo do srdce svým brilantním provedením. Nejde jenom o výborné herecké výkony, které jsem dříve zmiňoval. Tady se sešlo úplně všechno. Jak už je zvykem a tradicí, tak precizní kamera Hoyte van Hoytemy, která tentokrát nemusela snímat vesmírné spektakulární výjevy, nebo obrazy pozpátku. Tentokrát došlo na detailní obličejové záběry se špetkou uranu. Když už jsme u toho štěpení, tak velice očekávaný jaderný výbuch realizovaný pomocí praktických efektů, řadím mezi nejgeniálnější filmové výjevy století. Jak může někdo natočit něco tak děsuplného, jako je atomová bomba, tak přenádherně - paradox. Od samého úžasu nad touto nádherou jsem úplně zapomněl na výbuch. Takže když mě pak pleštil Dolby ATMOS, tak se mi málem zastavilo srdce. Kromě kamery tady byla i hudba, která k tomto impozantnímu zážitku dopomáhala pod taktovkou Ludwiga Göranssona. Byl jsem velice zvědavý na jeho hudební podkres. Jedná se o mladého a talentovaného skladatele, který nahradil již v Tenetu dvorního skladatele Hanse Zimmera, který přesedlal na Denise Villeneuveho. Ludwig mě už několikrát dokázal uchvátit svými údernými tóny. Oppenheimer není výjimkou a kombinace houslí a elektronické hudby dokázala vytvořit dokonalou symbiózu, která je nesmírně poutavá. Dokázal mě přikovat jeho líbeznými tóny k sedačce a držet mě tam po celých 180 minut. On má velký podíl na tom, jak silný to byl zážitek. Celkově jsem přímo miloval snové sekvence, kdy se v Oppieho hlavě odehrávala štěpící reakce. Chtělo to velkou odvahu něco takového do filmu zařadit, protože ne všichni jsou zvyklí na tento prvek. Ale kdo jiný by si to mohl dovolit než právě Nolan. Jeho experimentování je z filmu cítit na sto honů. Hrátky s časovými liniemi a paletou barev byly příjemnými průvodci celým filmem. Velký dopad na psychiku diváka mají také až hororové sekvence, které jsou tady prokládány celým filmem. Hlavně ty, které přicházejí na scénu již s pokročilou stopáží, mají zvlášť velký dopad. Oppenheimer byl svým stylem vyprávění neobyčejným životopisným filmem o jednom neobyčejném člověku. Asi to není nejlepší film Christophera Nolana, protože mi trvalo velkou část stopáže se na něj plnohodnotně naladit. Jenomže Oppenheimer má nepopsatelný dopad na moje lidské a filmové smýšlení. “Now, I am become Death, the destroyer of worlds.” () (méně) (více)
,,Stávám se smrtí, ničitelem světů” Na tento životopisný snímek o "americkém Prometheovi" jsem se, musím říct, moc těšil a má očekávání se celkem naplnila. Ze začátku mě sice ono prolínání více dějových rovin poněkud mátlo, ale postupem času jsem si na tento styl vyprávění zvykl (ač moc nechápu důvody, proč dějová linka spojená se slyšením Oppenheimerova protivníka Strausseho před americkým Senátem musela mít černobílý vizuál). Tříhodinová stopáž mi vzhledem k celkovému tempu vyprávění a poměrně opulentnímu vizuálu (viz zejména scéna s pokusným výbuchem bomby) vůbec nevadila (na hodinky jsem se v kině za celou dobu podíval jen jednou). Možná trošku paradoxně mě z celého filmu asi nejvíce bavila jeho závěrečná část, která v plné šíři ukazuje, jakému bezprecedentnímu tlaku musel Oppenheimer za éry mccarthysmu čelit. Zde totiž již nejde jen o čistě chladný životopisný film, ale máte co dočinění se silným politickým dramatem. Trošku mi asi celkově vadila poněkud předimenzovaná hudba, ač asi chápu Nolanův záměr podtrhnout jejím prostřednictvím vyhrocenost daných dějů. ()
3.5/5. Téma je poněkud suché, jde vlastně o tři hodiny dlouhou biografii s ohulenou hudbou a prostřihy na atomové výbuchy. Grafické podání je fantastické, dialogy sedí a jsou i vtipné. Hudba ve správné momenty graduje. Tak s čím mám problém? Třeba s tím že se nedokážu ani po 3 hodinách filmu ztotožnit s hlavním hrdinou. Nebyl mi příliš sympatický. Prostě další americká vědecká modla. Biografickiu linku filmu jsem tedy příliš neocenil. Linka zkoušky atomové bomby se ale povedla. Linka morální kocoviny Oppenheimera beru. Sdělit myšlenku, že Oppenheimer chtěl ukončit atomovou bombou všechny budoucí války je dobrá pointa. Závěrečnou linku perzekuce Oppenheimera asi už tolik řešit nemusím. Jen za sebe řeknu, že je zbytečně rozkouskovana a místy dost nepřehledná. Přijde mi, že je primárně určena Američanům. I ti se musí vyrovnat se svou erou poválečných cistek. Zatímco u nás soudci z lidu zabili Horakovou, v Améru za levicové aktivity zdiskreditovali může, který z Ameriky udělal světového policajta. Dobře za ten film. Před chvílí jsem četl že Oppneheimera ocistili až teprv před rokem. A to je dobře. ()
Tá dráma na “konci” bola taká dlhá, že som zjedol celý popcorn a aj kamarátovi polku. V skutočnosti to nebol koniec, ale polovica, lebo OPPENHEIMER je regulérny dvojfilm. Poctivý a aj majstrovský, len dokumentárna rekonštrukcia v tom druhom ide dosť podstatne na úkor filmovej mágie v tom prvom... ___ Ako celok je to nádherné dielo – čo mu nebráni byť ťažko nezvládnuté v dramaturgií a rytme. Jedine že by šlo o zámer - taký Nolanov DOKONALÝ TRIK ako nalákať žrútov popcornu na vážnu drámu a ešte ich nechať zaplatiť za IMAXy… ___ Prvý film, OPPENHEIMER A BOMBA, je ten film, ktorý sme čakali, že uvidíme a ešte omnoho viac. Je to ozajstná filmová BOMBA, omamne cinefilská a hrozne chytrá, neriedená filmová mágia a intelektuálny veľkofilm o dejinách fyziky v 20. storočí, o obrovských následkoch jej objavov v mikrosvete a s nádhernými medailónmi jej velikánov… ___ No sequel, OPPENHEIMER PO BOMBE, je už „len“ argumentačne vycibrená sofistikovaná rozprava, spletitá konverzačka bez akýchkoľvek filmových efektov, kde je už po tej ohromujúcej prvej polovici pocitovo opojnej filmárčiny a tematicko-naratívneho majstrovstva každému fuk, aké rečové ekvilibristiky sa vyťahali z archívov. Krásne sa totiž dali zhrnúť do epilógu, namiesto pokračovania. Mne to zas až tak nevadilo, ale ako samostatný film by som si to užil viac – a harmóniu a ladnosť diela ako celku to narúšalo nehorázne, to nie že nie.. Vlastne ju úplne zrúcalo, čo by som klamal. ___ Rešpekt aj za odvahu urobiť to takto… - aj keď evidentná snaha o čistotu výpovede a zadosťučinenie faktom priviedli autora k nešťastnej nevyváženosti, kvôli ktorej sa veľká časť publika cítila oklamaná… Naozaj vidno, že Christopher prepisoval knihu… a je isté, že keby šiel dopredu s pravdou von, tak by neprepisoval dejiny tržieb. Ako fenomenálny kúzelník, ktorým bezpochyby je nielen za kamerou, to však znovu uhral - s divákmi, štúdiom a koniec-koncov, aj s filmom samotným. ()
Pre jeho inakosť dávam 4* - inak je to len „Dobrý film“, hodný 3*. Veľa hovoreného, zaujímavého slova o kvantovej fyzike, avšak zbytočne rozťahaného do troch hodín. Zastávam si názor, že vyvolaný obrovský BOOM a prehnané chvály siahajúce až do nebies, si tento film rozhodne nezaslúži. ()
Poutavý příběh, tři hodiny utečou jak voda, ale Nolanovi sluší velkolepější podívaná než komorní konverzační drama. ()
Trochu krátke na môj vkus, ale inak nad slnko jasných päť žiarivých hviezd, a to za každú dejovú líniu samostatne a vcelku zároveň. ()
Scéna s Trinity se může směle zařadit do zlatého fondu kinematografie! ()
Vlastně jsem měl plnou hlavu IMAXU, Einsteina, všech těch skvělých fyziků a Hirošimy s Nagasaky, že jsem si nedokázal připustit, že by se mi Nolan taky někdy nemusel líbit. Tohle měla být absolutní tutovka, tříhodinová slast pro oči, uši a informační nálož, která doplní mé všeobecné znalosti. Letní kino miluji, je to místo, kde nás filmy skutečně odpraví do jiných světů a v případě Oppenheimera tomu nebylo jinak. Začátek byl strhující, nápaditý, místy děsivý, ale člověka to vtáhlo do jeho života i do bláznivé doby před válkou. Brzy jsem ale zjistil, že se film vydal úplně jinou cestou než jsem zamýšlel, no a že mi to vůbec nevyhovuje. Mám problém s tím jak byly vyobrazeny některé historické postavy, mám problém s nekonečnými, nezáživnými tahanicemi po různých slyšeních, kde se zkoumalo je-li americký hrdina komunista, či ne, no a vzhledem k tomu, že vrcholem všeho byl test bomby v los Alamos a Japonsko jako takové bylo úplně vynecháno, tak se vlastně divím, jak je možné, že zde jsou všichni z tohoto filmu úplně paf a nadšeni. Za mě je to promrhaný potenciál nejlepšího režiséra, který udělal celkem plochou biografii bez riskování, bez kreativity, který mohl navíc být poloviční ve stopáži. Druhou půlku už jsem cukal hlavou, chtěl jsem aby to skončilo, nepřesvědčil mě výkon Murphyho jako leading actora a spousta věcí mě v té změti rychlých konverzací a hromadě jmen unikla. Samotná postava Oppenheimera byla navíc trochu ublížená, psychiatrička Spoiler se zabila aniž bychom ji blíže poznali, Rami Malek vyhrnkne kvanta informací aniž bychom věděli proč, nemělo to místy hlavu ani patu. Kritizovaný Tenet mě tedy dostal daleko víc, bavil mě. Co se týče Oppenheimera? Pět hvězdiček a IMAX na Flóře? Kdepak, za mě první film od Nolana, který mě nebavil, tůdíž jeho nejhorší film, kterýmu už možná nikdy nedám druhou šanci. Barbie mi snad zvedne náladu.55%letní kino //Mára//Jirka// ()
Je to film roku? Uvidíme, s čím príde Napoleon, adept je to ale horúci. Nolan, ty starý pes! 9 rokov som musel čakať na ďalší film od teba, pri ktorom budem mať zimomriavky a emóciu? A oplatilo sa. Murphy, kedysi Bčkový, vedľajší herec, ktorý svetu ukázal, že má talent a nos na projekty. Pôjde po sošku? Neviem, ale už je definitívne v tripleA klube. Podržal skoro všetko, bez zbytočného prehrávania, so sebe vlastným výrazom a štýlom. Tak, ako som tomu filmu neveril ( po Dunkirku a hlavne po Tenetovi ) a nechcel som to vidieť v kine, tak som to v kine videl a po dlhom čase ma niečo zase rozjebalo na písek. Posledná hodina sa však trochu vlečie a už je to skôr pre pozorného diváka, ale tie dve pred tým, fuuu. Hlavne ten nelineárny štýl predloženia príbehu dokáže udržať jak pozornosť, tak vyrobiť napätie. Čo je však najdôležitejšie, nie je tu výrazné hluché miesto a je to skvelý exkurz do histórie. Kino je nutnosť! 5 z 5 (CinemaCity Eurovea) ()
Po dvoch meh filmoch (Interstellar, Dunkirk) a jednom, ktorý ma vyslovene iritoval (Tenet), mi Nolan konečne zase vybil poistky a natočil jeden z najlepších filmov kariéry. A možno aj ten najlepší. Fantastická práca. ()
Asi první Nolanův film, u kterého mě nezajímal režisér - byly pro mě rozhodující příběh, geniální mysl hlavního aktéra a zvyšující se tlak. Test jaderné zbraně byl výborný. Murphy úžasný, další bezchybné role Damon a Hartnett. Letní kino Boskovice, Filmový víkend 8/2023. ()
Nolanově až patologicky komplikovanému přístupu k jakékoliv věci zkrátka asi nikdy nepřijdu na chuť. Nevadilo mi to u Interstellaru, i Počátek jsem si oblíbil, ale zde převažovaly extrémně komplikované soudní a politické tahanice, které mě v žádném případě do sedačky nepřipoutaly. Absolutně jsem se v tom ztrácel, pomalu nevěděl kdo je kdo a po většinu stopáže se doslova nudil. Co jediné mě zaujalo, tak část paradoxně se zabývající vědou, sestrojením atomové bomby a následných morálních dopadech. Kdyby jen na tom byl vystaven celý film, věřím, že bych se dobře bavil. Bylo to skvěle vystavené, efektní a zatraceně dobře vyniklo v IMAX formátu, který některým scénám dodal nezaměnitelný šmrnc. Bohužel tato část tvořila možná tak čtvrtinu filmu a zbytek se topil v nekonečném, utahaném a rádoby dramatickém politickém patosu. Byl jsem na snímek zvědavý, nakonec se mi bohužel nezavděčil a jde o typ filmu, který nemám vůbec žádnou motivaci si pustit znovu, i třeba, až dorazí na televizní obrazovky s dabingem. Přesto budu Nolanovu kinematografii dál aktivně sledovat, třeba se mi příště opět trefí do chuti. ()
Je to skvělé, ale něco mi tam chybí. Nejspíš mi nehraje poselství s pointou, které ač je super přísně, tak i na Nolana snad až super jasné (i když poslední záběr před titulky bomba!) a taky bych trochu krátil. Los Alamos a pasáže říznuté kvantovou fyzikou, potažmo celkově vědou/filozofováním v čele s Albertem totální blaho. Nejspíš budu mít po těch letech jen ta nejvyšší očekávání a záleží na momentálním rozpoložení, jestli se to potká naplno. Zatím za mě silné čtyři puntíky, objektivně pravděpodobně masterpiece. ()
Naprosto nechutné ztvrátnění největšího a nejhoršího oběvu naší i předešlé doby. Oslava vrahů v podání policitkých kryplů, ale také neuvěřitelné geniality hrstky vědců. Každý si asi udělá obrázek sám, ale já, kterýmu byl Cillian Murphy vždy nesympatický, obracím jeho hereckému umu. Jasně film je prošpikován luxusními herci a taky toto veledílo je toho důkazem. Morálně z toho ale asi nebudu moc dobře spát. ()
Reklama