Režie:
Jaroslav DudekScénář:
Bohumila ZelenkováKamera:
Adolf NavaraHudba:
Ladislav ŠtaidlHrají:
Iva Janžurová, Josef Somr, Jiřina Bohdalová, Petr Nárožný, Jana Štěpánková, Lubomír Lipský st., Jitka Molavcová, Vladimír Menšík, Jiří Štěpnička, Miroslav Plzák, Ferdinand Krůta, Martin ŠotolaObsahy(1)
Co se stane, když si spořádaná a věrná manželka Miluška (I. Janžurová) při oslavě pětatřicátých narozenin uvědomí, že svého manžela (J. Somr) přestává zajímat? Požádá o pomoc svou přítelkyni (J. Bohdalová). Ta jí poradí, aby ve svém muži vzbudila žárlivost. A začnou se dít věci… Kupuje si sama květiny, přítelkyně jí telefonují a významně mlčí, když sluchátko zvedne manžel. Ale člověk míní, život mění. Situaci nečekaně zkomplikuje muž (J. Štěpnička), kterého Miluška skutečně uchvátila… (Česká televize)
(více)Recenze (42)
Zábavná konverzačka, ve které parta vynikajících herců rozjíždí svižnou vztahovou šarádu se spoustou více či méně očekávaných zvratů, argumentů a vtípků s takovou kadencí, že jsem se ani na okamžik nenudil, byť věřím, že čím víc má člověk odžito a nazkoušeno, tím víc se bude bavit a užívat si každou scénu, a samozřejmě naopak. Naskýtá se přitom otázka, proč už se dnes netočí tak dobré věci, když to nepotřebuje ani velký rozpočet, ani náročnou produkci. Stačí jen kvalitní scénář, kterému vdechnou život výborní herci kočírovaní alespoň dobrým režisérem. Že by takových už dnes nebylo? ()
Volné, o něco komediálnější pokračování Kaviáru jen pro přátele. Excelují tu obzvlášť Petr Nárožný a Jiřina Bohdalová (hlavně díky nim ta komika tak nabobtnala), zaujme, že Vladimír Menšík a o 21 let mladší Jitka Molavcová tvoří krásný pár a jak moc Lubomíru Lipskému sedí civilní poloha. Ovšem i Iva Janžurová a Josef Somr (a jeho skoba) jsou skvělí. ()
Myslím, že zdejší hodnocení je k téhle Dudkově insenaci trochu nespravedlivé. Námět vůbec není špatný (s oblibou tradovaná pochybná teorie, že nevěra je kořením, oživením každého manželského vztahu), obsazení skvostné, výborně a s gustem zahrané, dobrá hudba, vtipné dialogy, komediálních situací, byť spíše nahořklých, dostatek, žádné přehrávání, žádný nevkus. Čekala jsem, jak z té motaniny jednoho večera a čtyř párů vybruslí režie ven: Zatímco manželství ústřední dvojice (Janžurová - Somr) tou zkouškou šťastně prošlo, zbývající dvě manželské dvojice také, je tu ještě jedna alternativa: Manželství je "dost nejistá jistota" a raději do něj nevstupovat (Molavcová - Menšík). - - - Čas oponou trhnul — a změněn svět, řekněme si s klasikem. Dnes by ten poměr byl při nejmenším obráceně: 1 manželství a tři nesezdané páry (z toho nějaký ten stejnopohlavní!?). A jaké to bude za dalších 20 či 30 let? Nejmladší generace je masivně zpracovávaná, aby se co nejdříve zbavila studu, necítila se svazovaná staromódními okovy morálky a "žila naplno". K tomu jen moje malá zkušenost posledních dní: K mému velkému překvapení se dnes žáci ZŠ učí skloňování podstatných jmen cizího původu na slově "orgasmus" - dříve to byl cyklus nebo cirkus. (Učebnice prestižního nakladatelství Fraus!) Co k tomu dodat? ()
Ani jsem nevěděl, že tato inscenace má i svůj první díl. To jsem se dozvěděl od kolegů zde. Není to bohužel ani v zajímavostech ani v Podobné. Nicméně já inscenaci nepovažuji za komedii. Nebo ne extra povedenou. Je sice skvěle obsazená - například Jitku Molavcovou člověk často v současnosti na obrazovkách nevidí a to ani v reprízách. Navíc Molavcová ve spojení s Menšíkem? Tak to je ještě originálnější. Ale právě i díky Miroslavu Plzákovi bych spíše řekl, že jde o takovou hranou manželskou poradnu let osmdesátých. Jo, to tenkrát nebylo tolik časopisů a už vůbec ne internet. A tak holkám musely stačit kamarádky. Dneska si ženská přečte dvacet, třicet článků - zase od ženských, většinou feministek, a hned ví, jak se mají chovat v manželství, v sexu a jak na chlapa. Dříve byly populární dámské časopisy, dnes sice také, ale už je válcuje internet. A tak se ženy chovaly podobně jako to můžeme vidět. Stačí jedna hloupá rada následovaná další a už se to míchá. A o tom právě inscenace je. Bohužel...právě karafiátem to začalo a pak skončilo. Od té chvíle se už jen manželé vzájemně navštěvují a své manželské problémy si vyřeší díky tomu. Ovšem na tom je jen málo vtipného. Ale až někdy budu ženatý, tak se pobavím, jak se manželství po dvaceti letech řešilo počátkem osmdesátých let. ()
Zahrané je to skvěle, scénář postupuje logicky a moc jsem si užil ten nápad prohození partnerů doma jak v rošádě a co to komu přineslo, ačkoliv tedy s poselstvími inscenace moc nesouhlasím - v podstatě se ironizuje manželská věrnost, žít na hromádce je prezentováno jako pravděpodobně lepší volba, opět se dozvíme ten Plzákův blud, že nevěra utužuje manželství (že to říká zrovna on, kolik těch svých manželství asi udržel?), ostatně Plzák si tu zahraje svou komickou vsuvku také. V inscenaci sice nakonec k žádné nevěře nedojde, ačkoliv dvakrát je na spadnutí, ale je znát, že scénář a dramaturgii vedly ženy, protože chlapi se vlastně zachovají jako bačkory. Celou dobu jsem si vlastně říkal, že ti chlapi jsou buď pod pantoflem, že jednají, jak jednají, nebo to nejsou chlapi, protože jinak by jim scénář předepsal, to by chlapi fakt v reálném životě udělali - nechali by ženské jejich metafyzicko-romantizujícím problémům romantických filmů, a sami by se všichni čtyři sešli v hospodě na pivu, kde by své partnerky zdrbli, srdce si vylili a šli spokojeně domů. ()
Galerie (7)
Zajímavosti (2)
- Petr Nárožný sleduje v televizi detektivku Pracka v láhvi (1978). (Přemek)
- Josef Somr, který se ve filmu objevil jako kouzelník amatér o rok, si o rok později zahrál podobnou postavu v seriálu Dynastie Nováků (od r. 1982). (M.B)
Reklama