Tvůrci:
Mike FlanaganKamera:
Michael FimognariHudba:
The Newton BrothersHrají:
Bruce Greenwood, Carla Gugino, Mary McDonnell, Mark Hamill, Willa Fitzgerald, Carl Lumbly, Kate Siegel, Zach Gilford, Annabeth Gish, Samantha Sloyan (více)VOD (1)
Epizody(8)
-
Půlnoční děs (E01)
-
Maska červené smrti (E02)
-
Vražda v ulici Morgue (E03)
-
Černý kocour (E04)
-
Zrádné srdce (E05)
-
Zlatý brouk (E06)
-
Jáma a kyvadlo (E07)
-
Havran (E08)
Obsahy(1)
Dva bezcitní sourozenci vybudují rodinnou dynastii, aby se zajistili do budoucna. Jejich plán se ale začne bortit ve chvíli, kdy jejich dědici začnou záhadně umírat. (Netflix)
Videa (1)
Recenze (203)
„S žasem zřím na toho ptáka, co to nemotora kdáká, ač z té jeho odpovědi nemoh jsem si vybrat nic, však to dlužno uvážiti: zřídka se to stane v žití, ptáka že je možno zříti, jenž by nudil ještě víc. A na to havran suše jen: Noumór Flenegen!“ Tenhle Flenegen prostě umí! Umí vymyslet docela solidní konstrukt, zabalit jej do líbivého a kulisně vytříbeného hávu, osadit dobře hrajícími kašpary, a pak … A pak to celé totálně dokurvit tunami místy až nevydržitelně otravné vaty, naprosto bezúčelnými a veskrze nezáživnými dialogy, kindersychologickými moudry a řádnou podprahovou dávkou probuzněné propagandy. Jeho obvyklému ubíjejícímu modu operandi se satanžel nevyhnul ani tento pejskokočičkovský eintopf z análně znásilněného díla Edgara Alana, jehož název bych nepatrně pracovně parafrázoval jako Zánik domu Úserů. De fuckto kýčovitý a povrchní, ovšem děsně rádoby nóbl a chytře se tvářící účelový slepenec a snobský břichobol, mající s Poem společné poeze tupě vybrakované pointy jeho povídek, takové několikahodinové a nesnesitelně natahované bezduché syčivé poprdávání, korunované sice vždy v závěru každé hodiny jedním jediným pořádným katarzním úserem, jenž však celé to poehé konstrukční martýrium příliš neprotrhne. V závěrečném myslomrdním pšouku této mrtvou kočkou promíchané krá krá krávoviny všichni zbylí výteční herci jen hodinu recitovali Krkavce zcela mimo jakoukoliv mísu i kontext, Edgar si dozajista prošoupal vystýlku raqe hysterickým obracením, no a já měl kdovíproč neodolatelnou chuť křupavě sežvýkat nějakého macatého brouka a odpotácet se v příliš drahém převleku za orangutana na šimpanzí soaré. Inu což, navzdory všem otravám dám krásné dvě, neboť se jedná o zatím historicky první Flenegenův seroš, u něhož jsem se po třiceti minutách nudou netoužil vyvrhnout tupým příborovým nožem. Ovšem nevmór! ()
Flanagan vzal partičku svých oblíbených herců a velmi volně si zadaptoval klasiku z pera mistra Poea, přičemž to celé okořenil střípky z jeho dalších děl (Vraždy v ulici Morgue, Jáma a Kvydalo, Havran,...) a vyšlo mu to velmi dobře. Jak už bývá dobrým zvykem, Pád domu Usherů není čistý horor a nějaké to strašení a lekačky tu jsou záležitostí třetího sledu a jen podporují pečlivě budovanou atmosféru. Flanagan opět velmi dobře ví co chce a i když jsou jeho záměry chvílemi průhlednější než sme u něj zvyklí, nakonec si všechno sedne a přinese ty správné emoce. Po slabším Půlnočním klubu je tohle návrat do starých dobrých kolejí a do vod ve kterých mám Flanagana osobně nejraději...80% ()
Mike Flanagan je pre mňa určite lepší filmový než seriálový tvorca. Pád domu Usherů poskytuje na hororový seriálový žáner nadpriemernú péči čo sa týka hercov a predovšetkým vizuálu. Príbeh a jeho postupné rozkrývanie skrz jednotlivé postavy a celý koncept spovede ma bavil. Užíval som si tie rôzne dialógové definície typu najlepšie okamžiky v živote, či citrónový monológ o bohatstve. Problémom je zbytočná rozťahanosť. Na to čo to je, tak tých dielov bolo naozaj zbytočne veľa, a to tak dvojnásobne. Ku koncu prichádzalo uvažovanie, či neodobrať ešte jednu hviezdu, ale odolal som. ()
Je nutno se podívat na továrnu na Flanaganovi báje. Zda by případně neměla být stržena, jako budova v jednom díle. Tohle je celkově vzato pocta Poe. Napříč jeho dílem a vším. Flanagan přitom umí dělat retro, tak je docela otazník, proč tuto věc takto zmodernizoval. Asi Netflix, asi kritika kapitalismu. Kdo ví? Spíš je to dost generické. Ti samí herci, stejné rysy, už je to docela okoukané. A zdlouhavé. Zajímavá zábava pro letošní Halloween, ale ambice o mluvení v superlativech je mimo stůl. ()
Takový to, když si chcete pustit gotický horor a místo toho dostane psychologický zničující podívanou, kde velká většina postav, sou sobecký, arogatní, narcistický psychopati, kteří jen myslí na sebe. Bez přehání mohu napsat, že z většiny postav mi bylo fyzicky špatně, protože to byli zrůdy, kteří byli oblečeni do lidské kůže. A byť mně ze začátku, Verna děsila, postupně sem ji fandil a myslel sem si, že je to anděl pomsty, jak se později ukázalo, ona byla jen obchodníci. Co musím ocenit, bylo to jak seriál stupňoval napětí, úmrtí a ten psychologický teror, který ničil jednoho člena rodiny za druhým. To jak se každý člen rodiny propadal hlouběji do šílenství a přitom nedokázali myslet na nic jiného, než na sebe. Je skvělý, jak Flanagan zachází se svými oblíbenými herci pokaždé jinak, takže zatímco u Půlnoční mše sem velkou většinu postav měl rád a fandil sem jim, tak zde ti herci hrají postavy, které sou odporné a nesympatizoval sem s nimi. Zatímco o rodině Usherů se člověk v seriálu dozví hodně, tak o to víc mně zajímala Verna a pak Arthur Pym, v podání Marka Hamilla, oba dva opředení tajemstvím, oba dva se již setkali a oba dva mají tajemství, která nebyla v seriálu vyslvoena, jen naznačena. A pak je tady ještě to co se stalo v první epizodě, to je něco, na co se pak v seriálu tak trochu zapomnělo a to jen aby se to pak ke konci připomnělo v jedné naprosto děsivé scéně. Díky za Lenore, Juno a a Annabel, tyhle tři postavy byli takovým tím pomyslným světlem v temnotě. Ale abych to shrnul, je to naprosto vynikající a bezchybný, ale psychologicky zničující a traumatizující, takže.....nikdy víc. ()
Galerie (138)
Photo © Netflix
![Pád domu Usherů - Z filmu - Sauriyan Sapkota, Kate Siegel, Rahul Kohli, Matt Biedel, Samantha Sloyan, Mark Hamill](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/167/914/167914292_y6qsw0.jpg)
Zajímavosti (13)
- Jedna z postáv počas tejto epizódy povie: "Toby, sakra." Toto bolo meno postavy Terencea Stampa vo Felliniho časti filmu Pozoruhodné príbehy (1968), ktorého autorom je tiež Poe. (molcan2)
Reklama