Režie:
Elio PetriKamera:
Luigi KuveillerHudba:
Ennio MorriconeHrají:
Gian Maria Volonté, Florinda Bolkan, Arturo Dominici, Gianfranco Barra, Vincenzo Falanga, Salvo Randone, Massimo Foschi, Roberto Bonanni, Alfonso Giganti (více)Obsahy(1)
Šéf římského detektivního oddělení vražd je mocný člověk. Ale to, co následovalo po oslavě jeho povýšení, nemohou zamaskovat ani ti nejmocnější. Nebo je snad realita jiná? Muž, kterému nikdo neřekne jinak než Inspektor a kterého vynikajícím způsobem ztvárnil Gian Maria Volonte, se hned po večírku odebral za svojí milenkou a zcela v poklidu a bez emocí jí prořízl hrdlo. Stejně klidně pak odešel. Byl totiž přesvědčený, že jeho nikdo nikdy nebude podezírat. Že on je ten, který stojí nad zákonem. A celý čin vlastně spáchal jen proto, aby mohl světu dokázat, kdo mu skutečně vládne. Dokonce na místě činu zanechal i stopy, přímo vedoucí k jeho osobě, s jistotou, že se mu nemůže nic stát a že vina padne na někoho jiného. A bohužel měl pravdu. Skrze vysoce ceněné italské drama se režisér Elio Petri stal v roce 1970 veřejným žalobcem proti korupci a elitářství mocných ve své zemi a jeho hlas se hlasitě rozezněl po celém světě. Krom Oscara pro nejlepší cizojazyčný film, snímek nakonec obdržel také hned dvě ceny na festivalu v Cannes a dva Davidy. (oficiální text distributora)
(více)Videa (2)
Recenze (86)
Jediné,čo mi asi vadilo,že je to nadabované do angličtiny,zrejme pre amícke publikum,ktorému sa nechcú čítať titulky,inak tomuto kontroverznému počinu nie je čo vytknúť,Gian Maria je herec,ktorého nie je problém zapamätať si,ja som ho videl vo westernoch Sergia Leoneho,a tak som vedel,kto ma čaká a nesklame,takže tento snímok stojí najmä na jeho výkone,ktorý je spoľahlivý a nemá obdoby v tom ako je podaný cez jeho osobu.Tak ako je výrazný Gian,tak je výrazná aj herečka Florinda Bolkan,kde jej postava Augusta Terzi je úchylná,perverzná a manipuluje s hlavným hrdinom,t.j inšpektorom,ktorého prehovára k aktivitám,ktoré mu prerastajú cez hlavu,ale on si z toho aj tak nič nerobí... Réžia a scenár sú potrebné filmové postupy,ktoré s hercami vytvárajú neobyčajný počin,ktorý svojou skladbou vzbudzuje de facto k tomu,že korupcia je mocná,t.j priznanie sa človeka k spáchaniu zločinu nie je v podstate dôležité,pokiaľ sa to týka oddelenia,ktoré by to mohlo stiahnúť na dno,že zahrať to do autu je to najpodstatnejšie,čo sa dá robiť,čestnosť neexistuje,snímok,ktorý si servítku pred ústa nikdy nedáva.Pozor na to! ()
Taliansku kinematografiu mylujem, a presne tento film mi opat zasmakoval. Vyborny pribeh o policajnom inspektorovi, ktory spachal chladnokrvnu vrazdu, ba dokonca nechal po sebe stopy veduce k jeho osobe a bol si pri tom stopercentne isty, ze sa mu nic nemoze stat. Nasledne rozbehnute policajne vysetrovanie dokonca vedie k inej osobe nez k samotnemu inspektorovi. Rezia Elia Petri je vyborna, a hoci ma film v strede dost nudy, zaver to bohate vynahradi. Hudba Ennia Morriconeho je vyborna. 85 % ()
Už aj na svoju dobu trochu tuctovejšie lavírovanie hlavného šéfa vyšetrovacieho tímu. Jeho vlastnosti a profesionálna lojálnosť, ktorou sa obklopuje a vlastní démoni, ktorí protirečia jeho odbornej schopnosti v kontradikcii prirodzenosti autority, ktorej sa dôveruje, poukazuje na krehkú hranicu dobrého a zlého úmyslu, ktorá je zakorenená v každom človeku. A je jedno, či ste cukrák, ktorý odflákol narodeninový koláč, alebo detektív, ktorý sa chce svojho prípadu čo najrýchlejšie zbaviť a otravuje ho kľučkovanie kauzou, ktorej vyšetrovanie nikam nespeje. "Kafkovské" maniere a inteligentné prepojenie čudáckej diverzie s posadnutosťou falzifikovať a neskôr sa do krvi priznávať k vlastnému trestnému činu je typickou črtou ľudskej nerovnováhy a strachu. Snímok ukazuje, aké je to, keď sa nechá prietrž nelogickostí presiaknuť až za pomyselnú zdravú hranicu. Potom je možné, že nastane aj tá najnepravdepodobnejšia situácia, akú sme mali možnosť vidieť. ()
Dost zvláštní italský snímek. Komisař, které mu nikdo neřekne jinak než Doktore, si je tak jistý svou nedotknutelností, že spáchá vraždu. A dost ledabyle. Sám se tedy dostává k jejímu vyšetřování a může si dělat takřka co chce. Částečně si ale přeje být dopaden. Díky svému postavení je ale velmi těžké ho obvinit, nebo mu něco dokázat. Je to místy dost zvláštní. Florinda Bolkan tu vypadá skvěle. :) Filmu dost přidává vynikající hudba Ennio Morriconeho. Snímek dokonce dostal Oscara. Podaří se mu vyklouznout, nebo bude odhalen? "Jak mě zabiješ dnes?" ()
Gian Maria Volontè přehrává jako o život, ale zrovna k tomuhle filmu to krásně pasuje. Ostatně i scénář je obdobně satiricky nadsazený. Kafkovské kriminální drama z pohledu muže opilého vlastní mocí je každopádně velmi originální záležitostí. Hlavní hudební motiv Ennia Morriconeho má divák po chvíli napevno v uších. Elio Petri a Ugo Pirro zaslouží poklonu. ()
Galerie (30)
Zajímavosti (3)
- Jméno hlavního hrdiny ve filmy neuslyšíme. (ČSFD)
Reklama