Režie:
Elio PetriKamera:
Luigi KuveillerHudba:
Ennio MorriconeHrají:
Gian Maria Volonté, Florinda Bolkan, Arturo Dominici, Gianfranco Barra, Vincenzo Falanga, Salvo Randone, Massimo Foschi, Roberto Bonanni, Alfonso Giganti (více)Obsahy(1)
Šéf římského detektivního oddělení vražd je mocný člověk. Ale to, co následovalo po oslavě jeho povýšení, nemohou zamaskovat ani ti nejmocnější. Nebo je snad realita jiná? Muž, kterému nikdo neřekne jinak než Inspektor a kterého vynikajícím způsobem ztvárnil Gian Maria Volonte, se hned po večírku odebral za svojí milenkou a zcela v poklidu a bez emocí jí prořízl hrdlo. Stejně klidně pak odešel. Byl totiž přesvědčený, že jeho nikdo nikdy nebude podezírat. Že on je ten, který stojí nad zákonem. A celý čin vlastně spáchal jen proto, aby mohl světu dokázat, kdo mu skutečně vládne. Dokonce na místě činu zanechal i stopy, přímo vedoucí k jeho osobě, s jistotou, že se mu nemůže nic stát a že vina padne na někoho jiného. A bohužel měl pravdu. Skrze vysoce ceněné italské drama se režisér Elio Petri stal v roce 1970 veřejným žalobcem proti korupci a elitářství mocných ve své zemi a jeho hlas se hlasitě rozezněl po celém světě. Krom Oscara pro nejlepší cizojazyčný film, snímek nakonec obdržel také hned dvě ceny na festivalu v Cannes a dva Davidy. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (86)
Blázniví Taliáni a ještě k tomu oscaroví? Ano, prosím! ()
Úžasný je začátek, kdy (minispoiler) "Jak mě zabiješ dneska?" mě totálně rozhodilo a já nevěděl, která bije. No a pak už to jede a šlape, kolotoč, ne spíš cirkus, v hlavě hlavního hrdiny se prostřednictvím frenetické, klípkové jízdy, která chvilku nepostojí, přenáší na diváka. Ten, subjektivně viděno, hlavního "hrdinu" nechápe, jeho přepálený styl mluvy a vystupování mu je nejdřív proti srsti, aby mu pak propadl a už se jen instinktivně vezl s ním a díky tomuto sakra podivnému a šílenému vyšetřování měl možnost ochutnat trošku šílenství moci a korupce. K tomu si to ladí Ennio ve svém nejlepší formě a já si to tak fakt užil. Vytknout tomu můžu paradoxně jenom tu přepálenost a karikovanost (existuje to slovo?), kdy mi celý film připadá spíš než realistický krimi thriller, jako absurdní divadelní drama. A je důležité, jestli na tuto formu přistoupíte, nebo se filmem protrápíte. Pěkné, standardní čtyři hedvábné italské kravaty. ()
Priznám bez mučenia, že som čakal originál drámu z prostredia najvyššej politickej a štátnej moci. Volontého s bradou a u Morriconeho viac ako jeden hudobný motív. Nič z toho sa mi nedostalo. Skrátka ma to nechytilo.. ()
myslenka jiste dobra, ale provedeni znacne pokulhava. "kafkovsky" zaver velice povedeny, ale nez se k nemu divak protrpi, je to fakt nuda. ()
Vynikající italské drama, které se zabývá nedotknutelností jistých vysoko postavených osob, kterým je prakticky dovoleno vše. V hlavní roli famózní G. M. Volonté, jehož výkon mě naprosto ohromil, jeho sveřepý výraz a pocit neomezené moci byl oslnivý. Volonté, jenž je povýšen z náčelníka oddělení vražd na velitele státní tajné bezpečnosti, se na jednu stranu chová jako diktátor opovrhující všemi ostatními, postupně však během snímku vyplouvá na povrch jeho autodestruktivní povaha. Vyšetřování vraždy, kterou úmyslně spáchal, neboť si chtěl dokázat, že se ho nikdo neodváží podezírat, přestože na místě činu zanechal stopy vedoucí k sobě, tak dostává úplně jiný rozměr. Retrospektivní střípky poukazují na pozadí vraždy a neobvyklý charakter jeho půvabné oběti. Dokonce by snad díky zastrašeným podřízeným unikl spravedlnosti, kdyby jeho choroba nedosáhla vrcholu a neudal se. Samotný Volontého výkon si jednoznačně zasluhuje 5 hvězd, drama je navíc okořeněno hudbou mistra Morriconeho. Strhující film, jenž je dramatický od počátku do konce a v němž se téměř nevyskytují hluché momenty. ()
Naprosto originální. Nic takového jsem ještě neviděl a to mám italské filmy docela v oblibě. Od Morriconeho mám rád trochu jiné skladby, tady mě výrazný podklad na začátku až otravoval. ()
"Represe je naší vakcínou, toto je civilizace!" Zajímavá krimi s pro men ale ne tolik zajímavou režií. ()
Jeden z nejsilnějších zážitků MFF Karlovy Vary. Mrazivé, absurdní a italské. Tento obrázek vystihuje víceméně vše: http://static.fjcdn.com/pictures/How+to+speak+italian.+Accepting+All+Friend+Requests_7b4bba_4020958.jpg KVIFF 2014 ()
Tak jsem u filmu zuřila nad hnusnou povahou šéfa,že jsem nemohla při hodnocení jít výš . ()
Podivuhodná satira na spoločenské pomery zaoberajúca sa zneužívaním moci. Z filmu mám zmiešané pocity, i keď sa snaží byť mierne kafkovský, príde mi celý akýsi nedotiahnutý. Akoby filmu chýbala tá správna kafkovská atmosféra. Na druhú stranu by som vyzdvihol výkon hlavného predstaviteľa, ten skutočne stojí za pozornosť. Ani nápad nie je vôbec zlý a filmu nemožno uprieť istú originalitu. Udeľujem silné tri hviezdičky a možnože mu raz aj prídem na chuť. Nie je to film na jedno pozretie. ()
500. hodnoceni tohoto filmu je za 5* a to nejen diky fantastickemu bozskemu Volontemu. Grazie ()
Italský Kafka. Apoteóza moci. Vidět dvakrát bych to sice nejspíš nechtěla, protože se z toho člověku zvedá žaludek. Ale bohužel takto obnažené fungování základních mocenských principů, a toho, jak se lidem v kontaktu s ní rozklepou kolena či jak je vzrušuje, je nesmírně trefné (a proto bolestné). ()
Nesmírně a protivně užvaněná variace na kafkovské téma. ()
Konečne viem kde bral inšpiráciu román a film Americké Psycho. Toto je originál Talianske Psycho spred takmer 30 rokov. Neuveriteľné že takýto počin vzišiel z talianskej produkcie ()
Spíš absurdní fraška a extrémní sociální kritika, než krimi thriller. Ač je záměr a myšlenka dobrá, film při víš snaze sdělit svou zprávu, trochu selhává v tom, být dobrým filmem ke sledování. Přespříliš se tlačí na pilu, aby každý pochopil, jak je to špatné a prohnilé a všechno se děsně přehání. Jakákoliv uvěřitelnost je hozena stranou, jen pro zdůraznění pointy a osobně přeci jen preferuji méně přehnaně podané příběhy. Výrazně mě zaujala hudební stránka filmu. ()
#682 The Criterion Collection - http://www.criterion.com/films/27911-investigation-of-a-citizen-above-suspicion ()
Groteskně alegorické, trochu divadelní a tezovité podobenství o zneužívání moci. Levičácká satira, typická a moderní pro 70 a 80 léta pro Itálii, kde byla komunistická strana v rámci Západu nejsilnější a velmi vlivnou opozicí. Kdysi jsem z těchto levičáckých agitek italských salónních komunistů zvracela (četně prezentovaných v československé televizi), ale přiznávám, že tahle absurdní úchylárna je dnes docela vtipná. Nedokážu hodnotit objektivně bez názoru na charakter režiséra, je to mezi odpadem a čtyřmi hvězdami, takže průměr. ()
Gian Maria Volonté svoju postavu hraje excelentne, ale to je hlavná chyba tohto snímku. Divák nevie či postava stvárnená Volontém je blázon a či poloblázon. Celý príbeh sa tým mení na nepodarenú frašku a ku koncu už príbeh nezaujíma nikoho. ()
Pro mě jedna z nejlepších Volontého postav a jeho nejlepší výkon. ()
Reklama