Režie:
Bernhard WickiScénář:
Heinz PauckKamera:
Gerd von BoninHudba:
Hans-Martin MajewskiHrají:
Folker Bohnet, Fritz Wepper, Michael Hinz, Frank Glaubrecht, Karl Michael Balzer, Volker Lechtenbrink, Günther Hoffmann, Cordula Trantow, Wolfgang Stumpf (více)Obsahy(2)
Sedm studentů gymnázia v německém městečku pěvně věří v jasné vítězství Německa i na jaře roku 1945. Když obdrží povolání do Volkssturmu, je to pro ně vytoužená možnost, jak projevit odvahu a stát se hrdiny v boji za vlast. Jejich úkolem je ubránit most, do čehož chlapci vloží veškerou svou mladickou energii a ideály. Jejich sen o dobrodružství a kamarádských zážitcích ale záhy začne požírat krutost a bezvýchodnost války... Legendární pacifistický snímek Bernharda Wickiho nese zcela nadčasové poselství o lidskosti a morálce. Most byl oceněn nejen v Německu, ale výrazný úspěch zaznamenal i v zahraničí – byl nominován na Oscara v kategorii nejlepší neanglicky mluvený film a získal prestižní Zlatý glóbus za nejlepší zahraniční film. Oceněn byl i v několika kategoriích Německých filmových cen a uveden na řadě zahraničních filmových festivalů. (Česká televize)
(více)Recenze (101)
Jeden z nejlepších válečných a hlavně protiválečných filmů, které jsem viděla! ()
Po americké invazi se "názory na válku" začaly stále více různit. Sotva by základní polarita mohla znít: 1. Jak se z války vyzout. 2. Jak se do války dostat. Rozdíly názorů se měnily podle zkušeností a možností jednotlivců. Chlapci samozřejmě neměli zkušenosti žádné; měli však určité možnosti. Naložili s nimi tak, jak by s nimi dnešní mládež nenaložila? Byla by schopna přebrat si informace lépe než tehdejší, A byla by schopna učinit rozumnější rozhodnutí? ()
Působivé protiválečné drama, při jehož sledování jsem myslel na svého známého z Bavorska, ze kterého při jednom rozhovoru nad pivem vypadlo, že jako mladík chtěl na konci války taky narukovat (zabránila mu v tom komplikovaná zlomenina nohy), a který dodnes M.Dietrichovou považuje za zrádkyni národa. Ještěže ten učitel ve filmu není tentokrát fanatik (jako v Na západní frontě klid), ale naopak rozumný skeptik, který se svoje žáky (popletené nacionalistickou ideologií) snaží od válečného dobrodružství ochránit. ()
ocenenia : MFF Mar del Plata 1960 - 1. cena Najlepší film, Cena film.kritikov za najlepší film (spolu s filmom "Estate violenta") ◘◘◘◘ Oscar 1960 - Nominácia na najlepší zahraničný film ()
Je to silný a pôsobivý nemecký film o dospievaní v časoch 2.svetovej vojny. Realizmus tohto dramatického filmu je úžasný a úplne odlišný od prístupu hollywoodskych filmov, kde sú Nemci zvyčajne zlí vojaci a skoro vždy sa na situáciu civilného obyvateľstva úplne zabúda. 8/10 ()
Německo je u konce s dechem a válka se blíží nezadržitelně do Německé říše. Lidé se bojí, už nemají sílu bojovat a ani co k jídlu. Bojovná nálada odezněla a už se čeká jen na to nejhorší. Mladí kluci, plní ideálů a nadšení, otevírají ruce přicházející smrti. Jsou ideově naivní a válku berou jako zkoušku dospělosti - sice ještě ani nepolíbili dívku, ale už by chtěli bránit vlast a hrdině zabíjet. Při slově válka jim planou oči a nemohou se dočkat až budou moci ve jménu národa zabíjet, aby na ně byly matky patřičně hrdé. Nechápou své rodiče ani okolí, že se bojí umřít. Německý film bez příkras a bez zbytečné hrdosti ukazuje malé kluky, jak se ocitli ve válce. Najednou se klepou, pláčou a pocit strachu narůstá stále víc a víc. Chtěli by za maminkou a nechápou, že jejich představy o válce nejsou jako tvrdá realita. Zápletka obrany mostu je tragikomická a smutná hlavně díky boji dětí a dospělých. Zbytečné lidské oběti kvůli vymývání mozků a propagandě. Nemohl jsem se ubránit pocitu smutku při sledování tohoto dramatu právě kvůli obyčejnosti celého vyprávění. Žádné hrdinské superlativy, jen obyčejná smrt, strach a bláto. ()
Most je ve svem zanru unikat a jeden z nejlepsich valecnych filmu, jaky jsem kdy videl. Herecke vykony narozdil od jinych uzivatelu byly dle me zdarile. Vynikajici kamera a strhujici zaver. Neuveritelny zazitek, tento film by meli videt uplne vsichni! ()
Most je slavnostním veřejným prohlášením pacifistického postoje. S tím musel Bernhard Wicki pro počestné společenské zásluze zaujmout, srozumitelně předložený názor, působivé obrazové kompozice zmaru i beznaděje a uměřená citlivost jsou silnou zbraní filmu. Ušlechtilé stanovisko se na veřejnosti bez ostychu podporuje a oceňuje širokou masou. Herectví se sice nedokázalo ubránit patetickým gestům, svalovým křečím a upjaté strojenosti, ale naštěstí se nejedná o trvalý stav. Je slyšet mentorské kárání, humanismus se vzorně staví do přední linie, soutěživost chlapeckého dospívání zde dostává přednost před rozpolcením, zoufalství beznaděje je pečlivě vetkáno do výjevů lidské zkázy a filmová plátna planou ohnivou výzvou, modlitbou a příkladným postojem tvůrce. Hlavním objektem zájmu a nástrojem protiválečného poselství v tehdy stále ještě živé ozvěně rozsáhlých hrůz největšího válečného běsnění je sedm středoškolských spolužáků a kamarádů: klidný, romantický, přemýšlivý a samostatný Hans Scholten (Folker Bohnet), jeho bezstarostný kamarád a druh Albert Mutz (Fritz Wepper), z vlastního slabošského a nevěrného otce znechucený a na akci natěšený Walter Forst (Michael Hinz), na rodinou důstojnickou tradici nedočkavý a hrdý Jürgen Borchert (Frank Glaubrecht), z poskvrněného ideálu platonické lásky mladých let hystericky podrážděný Karl Horber (Karl Michael Balzer), ve školní lásce nepříliš zkušený Klaus Hager (Volker Lechtenbrink) a nejmenší ze spolužáků Sigi Bernhard (Günther Hoffmann). Z dalších rolí: skromná spolužačka chlapců a Klausova školní láska Franziska (Cordula Trantow), čestný třídní učitel chlapců a jímavý hlas humanismu Stern (Wolfgang Stumpf), zkušený velitel chlapců v akci, Unteroffizier Heilmann se smutnou chybou (Günter Pfitzmann), disciplinovaný velitel roty chlapců Hauptmann Fröhlich (Heinz Spitzner), vzorně ctihodný velitel praporu Oberstleutnant Bütov (Siegfried Schürenberg), chudá, starostlivá a vystrašená Sigiho matka (Edith Schultze-Westrum), citlivá a laskavá Albertova matka (Ruth Hausmeister), zámožná, společensky vážená a důstojná Jürgenova matka (Eva Vaitl), zbabělý Walterův otec, místní stranický předák, Ortsgruppenleiter Forst (Hans Elwenspoek), jeho včas do bezpečí odeslaná manželka a Waltrova matka (Trude Breitschopf), vedoucí kadeřnictví a ovdovělý Karlův otec (Klaus Hellmold), Karlova čistá láska a zaměstnankyně i milenka jeho otce Barbara (Edeltraut Elsner), vlídný místní policista Wollschläger (Hans Oettl), či služka i milenka rodiny Forsterů (Herma Hochwarter). Most má ve svém znaku především protiválečné poslání, s naléhavým přesvědčením je podáváno národní selhání válečné agrese a výstava působivých obrazů předsmrtné agónie. Obrazově brilantní kompozice, chvályhodné svým předsevzetím i poselstvím, byť je film herecky neurovnaný. ()
Samotná bitva špičková, ale bohužel ji předchází nepříliš zajímavá pasáž, která by se bez problému dala stáhnout nějakých dvacet minut. To by ale film měl tři čtvrtě hodiny... Takže dohromady sice žádný unuděný průser, ale zároveň nic převratného. 60% ()
... přes časy mrazivé. Zajisté, roztají, ale ještě přituhne. Oblouky podlomí. Aprílový dril. Na předmájové skauty rudé akáty, krvavé oblaky zaprší. ()
17. Zlatý Glóbus za rok 1959 - cena (1) - *Nejlepší cizojazyčný (zahraniční) film - Západní Německo ()
VORWÄRTS FÜR FÜHRER, VOLK UND VATERLAND!! Začátek je opravdu pomalejší, ale když se kluci konečně dostanou na most, tak to začne. Hned v noc, kdy zůstanou osamoceni a slepě věří ve štěpenou ideologii. Kolem projíždí konvoj prchajících vojáků a kluci si uvědomují, že mezi nimi a americkou armádou již nikdo nestojí. Napětí je na maximum, když zdálky slyšíme přijíždějící mechanizaci. Boj už mě tolik nenadchnul, protože jsem myslel, že kluci půjdou srát mnohem rychleji. Film který rozhodně stojí za shlédnutí. ()
Vojnový film s jasným protivojnovým posolstvom a klasickou šablónou o naivných mladíkoch, ktorí poznávajú hrôzu vojny, má pomalší rozjazd. Aspoň pre mňa nebol zaujímavý - naivní tínedžeri, ktorí sa priam tešili do vojny - myslím, že tu mali tvorcovia pridať na apel nezmyselnosti a ich hlúposti. Chýbali mi momenty, prečo tak chlapci činia - predpokladám, že noviny nečítavali, rozhlas nepočúvali, rodičia ani učitelia ich k tomu neviedli, každý s rozdielneho rodinného i sociálneho zázemia, napriek tomu sú bojovaním posadnutí. Po presunutí sa do výcvikového táboru ale začína iný film, ktorý graduje prvou akciou - strážením nevýznamného mosta, ktorá prekvapí nielen samotných chlapcov, ale aj diváka svojou naturálnosťou a nekompromisnosťou života. Vojnová akcia s tankami navyše pôsobí autenticky. ()
Závěrečné titulky naznačují, že se příběh vztahuje ke skutečným událostem, které se údajně staly „27. dubna 1945“, ale tento konkrétní příběh je fiktivní, zatímco použití dospívajících chlapců jako vojáků v posledních dnech Třetí říše je pravdivé. ()
Filmů zobrazujících každodennost v německém zapadákově na sklonku druhé světové moc neznám; tenhle nabízí věrohodný obraz pomalého probouzení z celonárodního šílenství do všeobecné kocoviny v autenticky omšelých kulisách; ze závěrečné akce na mostě i okolností, které k ní vedou, mrazí jako v málokterém protiválečném bijáku. Z těch slavnějších se mi nejvíc připomínala Milestonova verze Im Westen nichts neues, na kterou Most přece jen malinko ztrácí kvůli řemeslu, hlavně kostrbatější režii a místy rozpačitým výkonům dětí i dospělých v náročných hereckých partech (vypjaté scény na konci fungují, civilní předtím ne vždycky). Přesto mimořádný film, už jenom pro kontrast s tím, jak jsme o válce točili v 50. letech my vítězové. ()
Po letech jsem opět viděl tento (proti)válečný klenot. Scénu, kdy kluci slyší, jak se blíží tanky, považuju za jednu z nejsilnějších, co jsem kdy ve filmu viděl..... ()
Adolescenti v akci! Skvělý přechod z běžného fungování do válečného stavu. Perfektně vystižená atmosféra a naprosto excelentní herecké výkony celé dětské grupy....emočně diváka vyždímá jak citrón... ()
parta spolužáků zblblých ideologií se těší na povolávací rozkaz a nasazení do boje za jejich ideje... škoda, že kluci neznali naše pořekadlo, že si to představojou jako Hurvínek válku, nebo aspoň Morituri te salutant od Kryla..... to poznání a procitnutí bylo tvrdé a zoufalé jako je válka sama,a nejsmutnější že tak zbytečné! ..... válečné filmy nemám ráda, ale tenhle jsem zkoukla přilepená k obrazovce až do úplného konce ()
Tento film sa kľudne da porovnávať s rôznymi adaptáciami Na západe nič nového. Je to kratší, menší a jednoduchší príbeh z inej vojny, dokonca z opačnej strany, ale podstata je rovnaká. Nezmyselnosť vojny a zopár ľudí, ktorí to vedia, povedia a snažia sa deti ochrániť, ale nepodarí sa. Čiernobiely film s vysokou kvalitou reštaurovaného obrazu prekvapil a tentoraz som na rovnakej vlne ako väčšina hodnotiacich. –––– Bude se tu vůbec něco dít, pane desátníku? –––– V kině jsou nejlepší místa taky co nejdál od plátna. Vpředu se to moc blejská. ()
Mladí, 16 roční caparti narukujú do Wehrmachtu a v samotnom závere 2. svetovej vojny dostanú za úlohu brániť absolútne bezvýznamný most. Posily neprichádzajú, americkí vojaci sú na každom kroku a mladíci sú ochotní brániť most za každú cenu. Ako dlho ale vydržia? Mrazivý a surový film, ktorý je pôsobivou obžalobou militarizmu a hlavne beštiality nacistickej mašinérie, ktorá sa neštítila nasadzovať do boja aj deti. Jeden z najpôsobivejších proti-vojnových filmov, aké som kedy videl. ()
Reklama