Obsahy(1)
Televizní přepis zachycuje kolektivní představení Studia Ypsilon Naivního divadla v Liberci, které mělo premiéru v roce 1974. Divadelní koláž pod vedením autora a režiséra Jana Schmida modeluje obraz ze života renesančního sochaře, malíře, básníka a všestranného umělce, jeho boj za uznání i proti malosti a konkurenci. Tehdejší členové divadla Václav Helšus, Jana Synková, Petr Kratochvíl, Miroslav Kořínek, Marie Durnová, Karel Novák a další se střídají v různých rolích, zpívají, citují z dobových pramenů, sestavují scénické obrazy, pantomimou a prostředky koláže vytvářejí plastickou kresbu umělce a jeho doby... Celé představení je přeneseno do televize a poskytuje tak jedinečnou příležitost vidět, jakými imaginativními, metaforickými způsoby toto divadlo před padesáti lety pracovalo. (Česká televize)
(více)Recenze (5)
Já bych ten negativně proklamovaný divadelní záznam libereckého Michelangela Buonarrotiho tolik nehaněla. Už v titulcích čteme, že jde o specifický žánr televizní adaptace divadelní inscenace, tedy o formát, který nabízí divadelnímu záznamu určitou formální nadstavbu. A zpětně je tento experiment cenněn dvojnásob, že. Jako mnoho scén působících za normalizace i Ypsilon má své temné chvilky, které se nicméně podepsaly na energii existence souboru pro sezóny příští. Ypsilon přežil a Ypsilon žije. ()
Liberecké období dnes letitě pražské Ypsilonky bylo a je dobou zrodu osobité avantgardní poetiky v malé scéně zčásti v Revoluční, zčásti v Moskevské ulici v centru liberecké aglomerace. Doslova z ničeho vyšlapané a vzniklé divadlo, které se ve svých vrcholech prolínalo s kamenným "kukátkovým" divadlem Šaldovým, proniklo syntézou záměrů i náhod, které tak docela náhodami nebyly, do úrovně, která zejména v šedesátých letech jen obtížně nacházela srovnání. MICHELANGELO je jedním z nejpozoruhodnějších projevů této doby. Bonusová vystoupení pamětníků, zejména Schmidovo, sdělují takřka vše. To, co skupina "ypsilonových" herců předvádí na scéně doslova před očima diváků, je i po desetiletích událost. Sloučení didaktického, obecně dramatického, hudebního, životopisného i nadčasového přístupu do celistvé mozaiky dvouhodinového představení, které si i v torzu, nabízeném na DVD, uchovává podstatnou, jádrovou část původního autorského i divadelního přístupu, bylo víc než zdařilé: nikoliv poprvé a a nikoliv naposledy v éře Ypsilonky tu byla prolomena hranice geniálního. Tyto proměny v času a v prostoře jsou i dnes jen zřídka vídané, některé kusy (tesání vody) se poprávu staly klasické. Důvody, příčiny, podmínky i poměry a souvislosti této doby vystihuje Schmid svým stroze věcným vymezením občanské odvahy "šedé zóny" všedního dne té doby. Kdo se nebál a nebyl ani sebevrahem, ani vrtichvostem, mohl dokázat mnohé. Byť ne vždycky všecko a často přitom klopýtal o hlupáky a polovzdělance. Schmidovskou invenci i její nedobovolné limity zvolené představení jedné z profilujících her tohoto autorského divadla symbolizuje i po desetiletích takřka beze zbytku. ()
Důvtipný model renesanční Itálie jakoby travestované jejím vlastním jazykem, což hře, mísící různé divadelní postupy, svojsky odchýlené, proměněné, dodává boccacciovskou lehkost, aniž by se posmívala, neřkuli povyšovala. Ano, jako by tady Cinquecento samo promlouvalo – ale bez patosu a jakoby ze sna. Televizní sestřih původního celku naneštěstí původní stavbu značně poškodil a posílil její téměř kabaretní strukturu, tedy dále jej potříštil. Ale buďme vděčni alespoň za to torzo. Kolik z podobně výjimečných, ba i zásadnějších divadelních inscenací těch minulých i dnešních dob nebylo zaznamenáno vůbec… ()
Vtipné, zajímavé, bohužel však nudné... ()
„Jsou dva druhy divadla. V jednom ukazuje herec na měsíc a vy si říkáte: jak krásně ten herec umí zahrát, že vidí měsíc. V tom druhém si herce ani nevšimnete, ale zato vidíte měsíc,“ pravil kdesi báječný muž jménem Joši Oida. Tahle kulometná tříšť historických faktů i fabulací, hlubokých i mělkých myšlenek a brilantních i laciných inscenačních nápadů je bohužel samé efektní ukazování a žádný měsíc – možná za to může brutální zkrácení pro TV záznam, když ale znáte jenom ten, je těžké se pro výsledek nadchnout. ()
Reklama