Režie:
Joko AnwarScénář:
Joko AnwarKamera:
Ical TanjungHrají:
Tara Basro, Bront Palarae, Endy Arfian, Jourdy Pranata, Ayu Laksmi, Muzakki Ramdhan, Fachry Albar, Asmara Abigail, M. Adhiyat, Kiki Narendra, Ratu Felisha (více)Obsahy(1)
Několik let poté, co se jim podařilo zachránit před strašlivou nehodou, při níž přišli o matku a nejmladšího Iana, žijí Rini (Tara Basro) a její mladší sourozenci Toni (Endy Arfian) a Bondi (Nasar Annuz) s otcem v bytě. Věří, že bydlení v bytech je bezpečné, kdyby se něco stalo, protože je tam hodně lidí. Brzy si však uvědomí, že život s mnoha lidmi může být i nebezpečný, pokud neznají své sousedy. V noci plné hrůzy se Rini a její rodina musí vrátit, aby se zachránili. Tentokrát už ale může být na útěk pozdě. (JasonCZ)
(více)Videa (1)
Recenze (24)
„Plesnivé stěny betonové hrobky, umrlců steny, vyzvracené drobky.“ Místo „cinkací báby“ z jedničky nás tentokrát straší otřískaný panelák, osamoceně se tyčící uprostřed pustiny, kde dobrou noc místo lišek dávají mrtví z nedalekého hřbitova. Betonové interiéry neosobní a studené jak šroubovice Sila a depresivní víc než La Velle, paneláky pro socky v Gomoře. V příšeří dlouhých chodeb bez oken kvete plíseň, tíseň a všudypřítomný strach. A na každém patře dvířka na pytle s odpadky (Ꙭ ?), házených do čtrnáct pater hlubokých, klaustrofobicky úzkých šachet. Občas se v nich něco i zašprajcuje. Pytle s komunálem, zmačkané tělo mladé holky nebo nešikovný démon, děsně nasraný, skrz jaký bordel to musí lézt. Druhá nejlepší adresa k bydlení i k euthanasii, hned po budově Království. UTAJENÉ OKÉNKO: [][] Je tam, kde se tulí kostra ke kostře. V neexistujícím patře. Umrlý bráška to tam Rini natře. [][] Závěr hrůzný. Kameramana posedla epilepsie a osvětlovače démon, takže zbytek filmu v půlvteřinových intervalech bliká světly. Ach jo. A ke všemu výťah opäť nechodí... ()
Joko Anwar je vynikajúci režisér a po vydarenej jednotke opäť pokračuje vo svojom obľúbenom duchárskom vyčíňaní. V prvej časti spustil šoky už od úplného začiatku a v druhej polovici trochu povolil. Tentokrát zvolil presne opačný prístup. A v tom vidím aj jediné negatívum, pretože počas prvej hodiny sa až príliš dlho venoval postavám v škaredej barabizni, ktoré mi neprišli natoľko zaujímavé, aby to trvalo tak dlho. Akosi som začínal zaspávať. Lenže akonáhle prišla búrka a zhasli svetlá, hlavní hrdinovia začali pobehovať po temných chodbách s baterkami, a divák len čaká, čo a kedy na nich vyskočí. Atmosféra sa dala krájať a režisér bravúrne stupňoval tlak, pridával čoraz viac a viac duchov, živých mŕtvol a zjavení, takže v konečnom dôsledku je z toho asi najdesivejší tohtoročný horor. Síce som sa nezľakol až toľko krát ako naposledy, ale cítil som príjemné mrazenie (čo sa mi stáva asi pri jednom horore zo 100), takže v niektorých scénach sa režisér prekonal. Len škoda, že ten úvod neosekal aspoň o pol hodiny, vtedy by som totiž nad plnou paľbou neváhal. ()
Pegabdi Setan jednotku som si nepamätal a ani sa mi nejako nezdalo, že by to bolo nejako na škodu. Nevšimol som si, že by sa film nejako vracal ku korenom a to bolo pre mna len dobre. Trocha nechápem, načo má tento film dve hodiny, celkom by stačilo nejakých 90 minút a film by bol oveľa intenzívnejší. Najprv je tu zoznámenie z rodinkou a ich susedmi a po tom predstavení to pomaly začne vrieť. Vo viacerých momentoch mi to pripadala podobnosť s REC 1 a 2. Nielenže kvoli tomu, že sa to prevažne odohrávalo vo výškovej budove, ale ponurosť a atmosféra tých miest sa mi zdala dosť podobná a aj niektoré sceny tu vyzerali odpozerane práve od tejto série. Je tu niekoľko temnejších sekvencii, ale na mna to až tak nezaberalo, lebo mi pripadali odkopírované od iných filmov. Je pravda, že v tejto dobe byť niečím neobyčajný je už problém to docieliť, ale tu mi to celé prišlo také konzervatívne a tradičné. Joko Anwar vie byt dobrý režisér aj scenárista a bol aj tu, len najprv minimálne hodinu bola zoznamovačka a potom asi 40 minút už sa vrieskalo, utekalo, lámalo a keby toto rozložil na celý film a nie len na tých cca 40 minút by to rozhodne bol oveľa energickejšie dielo. Takto mi to prišlo celé také zbytočne, lebo najprv sa formovali postavy a potom som ani nevedel, kto umrel alebo umieral. Pri konci mi to preto prišlo neusporiadane a zmätené. Určite to nebola katastrofa, ale ani nejaký výrazný počin to nebol. Silné 3*. ()
Monstrózní šedivý panelák uprostřed pustiny je opravdu skvělým místem pro život... pardon, chtěl jsem říct pro horror. Děj je sice ještě o něco zmatenější než v jedničce, ale přesto se na to moc dobře kouká. Aspoň v první polovině. Několik dobrých lekaček, několik mrazivých chvilek i něco krvavostí. Ale když v baráku přestane fungovat elektřina, s dosavadní hutnou atmosférou je šmytec a většina děje se smrskne jen na ječení a zmatené pobíhání po tmavých chodbách a bytech s baterkami. Přepálená stopáž a celkově slabší než první díl, o tom žádná. ()
Nechával jsem si projekci tohoto filmu schválně až na chvíli, kdy budu mít klid, a budu si ho tedy moci vychutnat pěkně nerušeně sám, v noci, do sluchátek, protože nalákán pozitivními ohlasy jsem tušil atmosférické hororové hody. Ale teda kdovíjak spokojenej bohužel nejsem. Strašení je to místy obstojné, ale nic co by mě úplně vyvedlo z míry. Z té mě svou nemohoucností spíš vyváděl scénář. Značná část filmu totiž spočívá v tom, že se asi desítka postav motá po setmělém věžáku, a to úplně nepochopitelně motivovaně. Když tam jeden z hrdinů začne prolejzat úzkou škvírou, aby sousedovi pomohl vylovit vidličku (?!) z vedlejšího apartmánu, říkal jsem si, že se to asi přepnulo do módu přiznané parodie. A takováhle absurdita je tam nejedna. Závěrečné vysvětlení toho, co se tam jakože dělo, je také uděláno tím nejlínějším způsobem. Navíc problém nemám jenom se scénářem, ale i s režií, kdykoli se tam děje něco trochu akčnějšího, tak je to nepřehlednej bordel. Třeba z toho rozblikaného finále jsem neměl lautr nic. ()
Galerie (8)
Photo © Horizon Film Entertainment
![Pengabdi Setan 2: Communion - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/166/664/166664649_c62e71.jpg)
Reklama