Režie:
Ferzan OzpetekKamera:
Gianfilippo CorticelliHudba:
Andrea GuerraHrají:
Giovanna Mezzogiorno, Massimo Girotti, Raoul Bova, Filippo Nigro, Serra Yilmaz, Massimo Poggio, Flavio Insinna, Olimpia Carlisi, Elisabeth Kaza (více)Obsahy(1)
Giovanna, která se cítí stále velmi mladá, je devět let vdaná za svého věrného a oddaného manžela Davida. Dělí svůj čas mezi prací v drůbežárně, starostí o dvě děti a pečením zákusků pro místní café. Všechno se začíná měnit ve chvíli, kdy David přivádí domů kultivovaného postaršího gentlemana, jenž utrpěl ztrátu paměti. Režisér Ferzan Ozpetek (u nás byl uveden jeho film Falešné vztahy) natočil citlivé drama o vývoji vztahu dvou zcela odlišných lidí. Tento film byl uveden na letošním ročníku Mezinárodního filmového festivalu v Karlových Varech a sklidil nadšený ohlas u poroty, kritiky i diváků - o tom svědčí hlavní cena a zároveň druhé místo v divácké soutěži, cena ex equo za ženský herecký výkon pro Giovannu Mezzogiorno, a cena za režii pro Ferzana Ozpeteka. (oficiální text distributora)
(více)Videa (1)
Recenze (54)
Po úvodním velmi hezkém rozjezdu film ztratí na tempu a příběh se rozplizne do poněkud nezáživného vyústění, což je velká škoda, protože mohl být opravdu dobrý. Giovanna není moc dobře vykreslena, aby ji člověk pochopil a vlastně jsem z ní celou dobu měla dojem, že je dost zlá a sobecká, zatímco její muž byl vyloženě sympaťák a hodný člověk a nepochopila jsem, proč by ho člověk chtěl opustit. Starý pán se ztracenou pamětí byl zpočátku skvělou a zajímavou dějovou linkou, ale postupně se ta zajímavost začala vytrácet a zbyl jen celkem příjemný pocit ze vzájemného obohacení dvou nešťastných lidkých bytostí. ()
Viděl jsem to ve Varech, a i když téma slibovalo zajímavou podívanou, v hlavě mi utkvěly především jen záběry ulic a města, ale nějaké to vnitřní lidské drama ne. Vlastně se v podstatě ani nic neděje, vzájemné ovlivňování a vazby jsou načrtnuty povrchně, takže o to povrchněji pak člověk vnímá i konec filmu. ()
Průměrný film, na který jsem v klidu zapomněl dřív než skončil. Dvě dějové linky (stařec se ztrátou paměti vs. milostná aféra se sousedem) mi přijdou jaksi uměle spojeny a kdyby se film zaměřil jen na jednu z nich možná by to dopadlo líp. Tak nesympatickou hlavní postavu jako byla po většinu filmu Giovanna už dlouho nepamatuju. Ještě že aspoň ten konec nedopadl tak konvenčně, jak jsem se bál. ()
Každý moderní film má svého buzeranta. Tady si autoři námětu už nevěděli rady a tak do role teplého obsadili nebohého ztraceného židovského starce Davida. Jinak je to velmi dívatelné a dobře zvládnuté drama. Nejvíc se mi líbila nenápadně krásna Giovanna ( Giovanna Mezzogiorno) a pohled na její obyčejný život ve slepičárně, s manželem a neustále otravujícími fagany. Film vlastně vypovídá o tom, že je-li někdo v roce 1943 v Římě žid, navíc gay a ještě se dopustí vraždy, má o srandu postaráno na celý život. ()
Je tu krásná hudba a velmi dobré herecké obsazení se skvělou Giovannou Mezzogiorno v čele, ale scénář na mě nepůsobil moc přesvědčivým dojmem. Už samotná výchozí situace mi připadala jako z jiné planety a podobně mimoňský dojem jsem měl ještě párkrát. Nevím, proč na to přispívali ještě Britové a Portugalci. ()
Galerie (17)
Zajímavosti (1)
- Režisér Ferzan Ozpetek dostal Cenu za režii na MFF v Karlových Varech. (M.B)
Reklama