Režie:
Geoffrey WrightScénář:
Geoffrey WrightKamera:
Ron HagenHrají:
Russell Crowe, Daniel Pollock, Jacqueline McKenzie, Alex Scott, Leigh Russell, Dan Wyllie, John Brumpton, Don Bridges, Steve Millichamp, Frank Magree (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Nejkontroverznější film posledních let je příběhem Handa (Russell Crowe) a jeho gangu vyznavačů Mein Kampfu, násilnických neonacistických skinheadských hrdlořezů, mezi které patří i jeho nejlepší kamarád Davey. Jejich pravidelnou zábavou je opíjení se do němoty a rasistické nájezdy na přistěhovalce v chudém předměstí australského Melbourne. Hando se brzy zaplete s mladou dívkou na útěku, drogově závislou Gabe. Když si ale místní bar koupí vietnamský přistěhovalec, zahájí skinheadi intenzívní válku o své území. Z Daveyho a Gabe se stanou milenci a Hando náhle neví, jak dál... (oficiální text distributora)
(více)Recenze (316)
Pouhá ukázka do života skinů, která postrádá větší myšlenky, možná stejně jako bezmyšlenkovité jednání samotných skinheadů. Bitky jsou tu ale výborné, realisticky surové až kolikrát zamrazí. Bohužel film nemá žádný vývoj postav ani situací, přitom našlápnuto má slušně. ()
Film tak přímočarý, že ani nemáte šanci u něj přemýšlet, rovnou vás vtahuje do všeho, trochu jako opening v Mechanickém pomeranči, ultraviolence. Hando (Russell Crowe) vede skupinu nácků se svým best m8, Daveym (Daniel Pollock, který mimochodem krátce po filmu spáchal sebevraždu) který je zároveň asi jediná sympatická postava příběhu. Zbytek je banda totálně vymatlaných a amorálních skinheadů, o ženách nemluvě. Katalyzátorem příběhu je právě, dalo by se říct, okrajový hrot milostného trojúhelníku, konec drsný, syrový. Na tohle jsem se chystal roky, roky, fakt dlouho. Asi by mi to sedlo víc v období mých vlastních maskáčů s bomberem, ale je to překvapivě skvělý a zběsilý indie, který asi hodně vyšvihl Crowea, a ještě v de facto záporné roli, jen osm let před Gladiátorem. Jacqueline McKenzie má zvláštní sexappeal, ale její postava není i přesto, že je hlavním objektem, o nic menší kunda, přesto má člověk tendenci její pěkné tvářičce odpouštět. Také musím ještě zmínit, jak někdy jednoduchá přímočará zápletka nese parádně příběh bez nějakého velkého čarování, jen díky nekompromisní syrovosti. Sledujete bandu hovad, co povětšinou i jako hovada skončí, v bolestech domlácení, nebo mrtví. Člověk chápe jejich pohled a motivaci, ale přesto musí vrtět hlavou, proč by se někdo do takové životní dráhy pouštěl. Solidních 7/10 ()
Kdo miluje Kult Hákovýho Kříže, zamiluje si i tohle.. Rozhodně to nehodlám srovnávat. Souboj Derek Vinyard vs Hando je zbytečný, oba dva jsou dokonalí. ()
Pomalý, ale jistý rozjez hvězdy formátu Russella Crowa byl tento drsně naturalistický film, coby nelítostný nácek Hando byl přesvědčívý a hned z kraje kariéry ukázal, že je někdy fakt trochu výbušnej. ()
Přijde mi to, jako když G. Wright toho neví o komunitě dutohlavů moc, ale přijde mu bezva udělat šokující film. Tak ho udělal. ()
Na začátku mi to připomínalo Takešiho hrad, což neznačí nic dobrého. A o čem to vlastně bylo? ()
Bylo to naturalistické a syrové. Asi na celém světě se najde důvod, proč nenávidět odlišnost. Skinheads sice byli plni chuti do násilí, ale bez kapky inteligence a důvtipu. Jejich uvažování bylo tak ploché a povrchní a tak stádní. Russell Crowe má podmanivý hlas, vidím ho jako dokonalého hypnotizéra. Do role se položil velmi dobře. I J. McKenzie byla hodně výrazná, občas mi přišlo, že největší prim měla ona, protože měla větší životní zkušenosti než všichni kolem. Prošla si incestním vztahem se svým papá, drogama, špeluňkovým životem. Ale měla snahu vše změnit, zamilovat se a žít spokojeně. To jí na konci filmu bylo jakoby přáno, ale se všemi dobrými i špatnými následky. Handa umíral nechutně dlouho. ()
V podstatě jen romantický film, který se liší tzv. "kontroverzním" prostředím. ()
Nejvíc mě zaujalo, že těsně po natáčení to Daniel Pollock nechal bejt a skočil pod vlak, protože se skutečně nešťastně zamiloval do ohavný Jacqueline McKenzie. Kretén. ()
Neučesaná skinhead mlátička z Melbourne, kde to už protinožci nedokážu ťahať bez toho, aby im rákosníci nezabrali každú druhú reštauráciu. To samozrejme nevonia Mein kampf chlapcom a dievčatám, ktorí sa rozhodnú zobrať obranu bielej farby do vlastných rúk. Ide sa prakticky bez deja s nenávisťou v krvi a prázdnymi vreckami. Skíni sú tu vykreslení ako neschopná, retardovaná verbež čo nedokáže ani len okradnúť starého pedofilného fotra, no aspoň nás priebeh neotravuje moralizovaním. Je surový, špinavý, vulgárny, nekorektný. Navyše má chrapúňa Crowea, voči ktorému som choval väčšie sympatie než "klaďasom", ktorí sa rozhodnú stráviť zvyšok života v karavane u babky na dvore. ()
riadne vymlety ty skinheadi odporne banda retardov ()
Dvě hvězdy za skvělého Crowea, jinak film prakticky o ničem, který měl zřejmě jediný marketingový cíl, a to zesměšnit a marginalizovat skinheadské hnutí. Myslím, že se to celkem povedlo, ale tato prvoplánovost z toho dělá spíše jistý druh antireklamy než zábavný film. ()
"Let's break some fingers." Dráma z prostredia extrémistických živlov, zaradená medzi 1001 filmov, ktoré musíte vidieť, než umriete, ktorá vo svojej dobe údajne rozprúdila debatu, či ide o rasistický, alebo protirasistický film. Obraz "života" takejto extrémistickej skupiny je istotne znepokojujúci a šokujúci, lenže vyvstáva otázka, prečo sa na niečo také mám pozerať. "Hrdinami" filmu sú mimoriadne odpudivé fašistické svine s totálne vymletými gebuľami (myslím, že i opice majú vyššiu inteligenciu), ktorý svoj život trávia kultúrou (čo v ich ponímaní znamená skákať ako opice na maximálne primitívnu hudbu), chľastom, trtkaním a mlátením "žltých opíc". Naozaj neviem, čo by ma na tom malo zaujímať, bavilo ma to len vtedy, keď to "biele opice" poriadne schytávali od žltých a potom ešte v pomerne silnom závere (je tu aspoň aký taký náznak dramatického oblúku). Najsilnejšou stránkou filmu sú určite herecké výkony, predovšetkým výborného Russella Crowa v jednej z jeho prvých rolí a tiež aj veľmi slušných Daniela Pollocka a Jacqueline McKenzie. Určite nepochválim kameru, ktorej trendová roztrasenosť je niekedy poriadne otravná. Geoffrey Wright sa tuším inšpiroval Mechanickým pomarančom (1971), lenže evidentne nie je žiadnym Kubrickom. "You look like a fuckin' hippie with hair that long." ()
Film, který zobrazuje v takovéto podobě násilí mi nevadí, je zajímavé sledovat herecké výkony i příběh samotný. Aby to bylo pět hvězdiček, tak tomu ale něco chybí. Jinak srovnávat s Mechanickým pomerančem nelze, snad jen v několika místech. ()
Film začíná ve stylu mechanického pomeranče, brutálně. Postupně však na povrch prosakují jeho psychologické aspekty. Nedá se říci, že by postavy procházely vývojem, spíš se mění podmínky kterým charaktery musí čelit a vy cítíte, že jejich reakce jsou jednoduše nutné. Zvláště u Handa (jednoznačně nejlepší Russellův výkon). Tedy, pokud můžete. K celistvému prožitku tohoto díla je potřebná identifikace a té není v tomto případě schopen každý. Pokud jste v sobě někdy cítili alespoň odlesk extrémního idealismu, film vás osloví. Oproti filmům z podobného prostředí (American history X), vyniká RS absencí moralizujících klišé, které povětšinou sráží stupeň imprese o kategorii dolů. O téma pravicového extremismu se už nějakou dobu zajímám a tak mohu říct, že neonacisté bývají organizováni na zcela jiném principu, stejně jako jejich postupy - přebývání ve squatu, či "oslava" ve vykrádaném domě jsou jen těžko představitelné, ale Romper Stomper není dokumentem. Je to jeden z nejpůsobivějších snímků, které jsem měl tu čest zhlédnout. ()
film plný násilia o skupinke austrálskych náckoch, pre ktorých je označenie primitívi komplimentom. 3 a 1/2 *. ()
Rozhodně slabší než Kult hákovýho kříže, ale i tak dost slušný, navíc Russel Crowe je jak pravej nácek... ()
Brutální syrový pohled na skinheady, které vede pozdější hvězda Crowe. Působí ale průměrně, za pár dnů budu vzpomínat o čem že to vlastně bylo. ()
Tak ti nevim. Ze začátku slibně se rozjíždějící příběh o bandě svastikami potetovaných plešounů, kteří si často ukazují, jak vysoko skáče jejich pes, povinnou četbu jim napsal sám velký Adolf a nenávidí vše, co není čisté rasy. Tato banda má konflikt s rákosníkama, kteří okupují Melbourne. Po obrovském konfliktu mezi rasou "čistou" a šikmookou se najednou od téhle linie uteče a skini mají problém s policií a poté dokonce sami mezi sebou. To vše je lemováno romantickým příběhem a slušným počtem mrtvol. Čekal jsem nějaké hlubší poselství, než že všichni skniheadi jsou zlí. Ovšem u nás by možná občas nebylo na škodu je nechat "vyřešit" nepřizpůsobivé občany (čímž nemyslím šikmooký, protože ty se i v cizích zemích, kde se vyskytují v nadměrném počtu, alespoň dokáží slušně chovat). Film šel udělat o dost lépe, ale Russell Crowe, takže dávám průměr 3*. ()
Zaujímavá sonda do života austrálskych skinheadov, ktorá je dosť silná a kontroverzná na to, aby veľkú časť diváckeho publika skutočne šokovala - a prinútila ich zhodiť ružové brýle. Skutočne, Romper Stomper je bez akýchkoľvek pozlátok a umelého skrášľovania. Jeden z hŕstky drsných filmov, ktoré profitujú z všadeprítomnej špinavosti, nevraživosti a násilia (dekadentný úpadok rodinných hodnôt:-)). Možno to znie trochu cynicky ale hlavnou zbraňou filmu skutočne nie je dychberúci príbeh, v tejto rovine je to poslabšie - hoci ako sociálna sonda do komunity skinheads (nazi-skinheads) je to celkom trefné a poučné, má to niečo do seba, to bez debát... Prejdime ale k tomu hlavnému a tým je rozhodne vizuálna stránka. Vynikajúco zachytená šedá, odvrátená stránka Austrálie, akú vo filmoch (aspoň tých známejších európskemu publiku) vidíme len málokedy, či v podstate takmer nikdy. Špina, alkohol, bitky (v ktorých rovnaký počet na oboch stranách vážne nehrozí), všadeprítomné svastiky a tak ďalej, to skutočne vytvára tú vyžadovanú drsnú a ponurú atmosféru, ktorá vládne po celý čas. Nebyť týchto faktorov, film by kvalitou o poznanie klesol, pretože ako som už spomínal, profituje z tvrdej (divácky príťažlivej) a vždy aktuálnej témy. Mimochodom, je skvelo dotvorená aj sprievodnou melódiou, ktorá mňa osobne oslovila hneď v úvode a teda s tvrdením, že hudba je jednou zo slabín tohto snímku súhlasiť proste nechcem a nemôžem... Chcem sa pristaviť ešte pri jednom a tým sú herecké výkony. Teda viacmenej pri jednom a tým je Russell Crowe, ktorému rola fanatického skinheada Handa sadla vynikajúco, predviedol skutočne perfektný výkon. Za zmienku stojí aj fakt, že Daniel Pollock (Davey) sa pri natáčaní filmu zaplietol s Jacqueline McKenzie (predstaviteľka Gabe) - mimochodom obaja boli v tom čase závislí na heroíne - a následne z neznámych príčin spáchal samovraždu. Premiéry filmu sa teda už nedožil, čo je rozhodne veľká škoda, keďže Romper Stomper zaznamenal obrovský ohlas. 4/5 ()
Reklama