Režie:
Taras TkačenkoKamera:
Dmitrij KiptilyjVOD (1)
Obsahy(1)
Zajali jí syna - a jedinou šancí, jak ho získat zpět, je vydat se pátrat na vlastní pěst. Seriál inspirovaný skutečnými událostmi... Nina, lékařka z ukrajinského Žytomyru, má narozeniny, na oslavu však není ani pomyšlení. Její syn Vitalij, voják nasazený v Donbasu, se už dlouho neozval a poprvé v životě vynechal i narozeninovou gratulaci. Když toho večera najde její mladší dcera Darja na internetu video s klečícím a zkrvaveným Vitalijem natočené ruskými vojáky, Nina ví, že její nejtemnější obava se vyplnila. Vitalij upadl do zajetí a je třeba okamžitě jednat. Po narážení na zavřené dveře a neproniknutelný žargon armádních a politických funkcionářů se rodina rozhodne jednat na vlastní pěst. Sežene pokoutně spojení na „člověka s kontakty“ v Luhanské oblasti a Nina se naslepo, s celými rodinnými úsporami v kabelce, vydává vlakem na východ do Lysyčansku, města na demarkační linii... Seriál podpořený ukrajinským ministerstvem kultury je výrazným televizním počinem, který na Ukrajině trhal rekordy sledovanosti a s probíhající válkou opět získává na aktuálnosti. Vynikající výkon Olesji Žurakivské v hlavní roli budí sympatie a nenechává diváka na pochybách, které straně tvůrci fandí, seriál se však poctivě pokouší porozumět i mentalitě lidí z východu Ukrajiny, které Nina při své odyseji poznává. (Česká televize)
(více)Recenze (11)
Tohle je jeden z těch nepříliš povedených seriálů, které jsou tak prazvláštně napsané, tak příšerně patetické a tak děsně přehrávané, že je docela zábavné sledovat, kam až byli schopni tvůrci zajít v rámci dramatizace příběhu vycházejícího ze skutečných událostí. Zásadní problém ovšem spočívá v tom, že se humor k tomuto námětu absolutně nehodí. Druhá série je určitě lepší než první, ale patos ovládá obě. (45%) ()
Technicky je to někde na úrovni televizní produkce ČT, ale tady jde spíš o obsah. První série je trochu slabší a místy se fakt neúměrně táhne, ale druhá najede od začátku do daleko svižnějšího tempa a staví nejen mámu, ale i ostatní postavy do mnohem kritičtějších situací. A graduje... Závěrečný díl je vyloženě výborný. Ruská mentalita nebo snad ještě hůř, mentalita militaristických separatistů ze samozvaných lidových republik je pro mě něco naprosto nepochopitelného. Stejně jako to, jak může někdo tolik let v téhle dusné nepříjemné atmosféře podivného pseudorežimu bez vidiny perspektivní a férové budoucnosti normálně a spokojeně žít. ()
Nelíbilo. 1) Laciné dialogy, celkové televizní zpracování. Nic objevného pro sebe jsem tu nenašel._____ 2) Vadila mi prvoplánovost děje a jednostrannost pohledu na věc._____ 3) Viděl jsem dva díly první řady, pak jsem to vzdal. ()
Rozdělení na dvě série nedává smysl. Souhlasím, že rozjezdové 1. a 2. díly byly velmi slušné (65%). Sehnat rychle výkupné za syna v hodnotě cca 7-8 ročních platů nebylo snadné a stejně ty peníze nakonec neposloužily pravému účelu. Boďa a Ljusja poskytují Mámě útočiště na kraji válečné zóny. Ve 3.díle začala kvalita klesat (55%) a děj se omezil na strach, zákazy a hraní na city. Do konce nesmyslné 1. série se rozhodně nevyřešilo to hlavní - nalezení syna Vitalika. Moje hodnocení pokleslo u 4. dílu na 45%. Naštěstí několikaměsíčním odjezdem Mámy z Donbasu zpět do Žitomiru nabral děj opět grády. V 5.díle v dobrém tempu s lepším scénářem se konečně Máma jako lékařka setkává se svým polomrtvým synem. Usvědčila zloděje Hejkala z okrádání matek vojáků a poslala ho tím na 10 let do báně. I pro místní civilisty se vše odehrává za válečného režimu, ve kterém musí přežívat. 5. a 6. díl hodnotím 70%. Závěrečné 7. a 8. díly (65%) přinesly napětí, akci, solidaritu místních k Matce a soudržnost její rodiny. Vyrostla postava Bodi a všehoschopný plukovník (v Donbasu za trest) nebyl až takový záporák, jak se ho snažili ukázat. Celkem slušná gradace i závěr. ()
Jen technická poznámka : 1.série seriálu byla natočená už předloni - 2020 - a ne až loni (2021). 1.díl : 5 * a 78 % - velmi slušný rozjezd . (neděle 26.6.: vloni, 2021, vznikla 2.série . ()
Nepochybně se seriál pokouší v první řadě cílit na pochopení rodiny, která to v době války má nejhorší. Jejich synové někde bojují a informace o nich nemusí přijít žádné nebo ty nejhorší. Za druhé se snaží o vykreslení atmosféry na Krymu, která je opravdu napjatá a není lehké tam přežít. Je ale důležité si uvědomit právě ten fakt, že zatímco na Krymu probíhala okupace a de facto válka od obsazení, mezinárodní společenství a svět Krym ani Ukrajina moc nezajímala. Vlastně ani střídající se prezidenty Uk. Ti si na slibech o vyhrané válce s Ruskem o Krym dělali akorát jméno. Až Rusko napadlo Ukrajinu pak teprve svět otevřel oči a zeptal se: „Cože? Ono se něco na Ukrajině šest, sedm let dělo? Ne, vážně?“ Všechny vyjádření lídrů a slova pochopení jsou tak trapnější než obvykle. Svět Putina nechal zabrat Krym beztrestně, sankce na Rusko nijak zvlášť nedopadly a tak je nyní Ukrajina tam kde je zčásti vlastní vinou. A rodiny trpí, přirozeně, na ty a na nevinné vojáky, kteří občas ani neví za co vlastně bojují. A to na obou stranách! Seriál, kdyby měl méně epizod, mohl by působit dramatičtěji, takhle je strašně natahován a přitom je jasné, k jakému konci směřuje. ()
Řešíme tu seriál, ne válku na Ukrajině. Jako seriál je to hdně slabé, avšak s se zajímavými místy, spíše z turistického hlediska "jiný kraj, jiný mrav", myslím třeba vzhled nemocnice, přitažlivost hlavní hrdinky pro opačné pohlaví, patetické rodinné vztahy a podobně. Tudíž, pokud sepři sledování zabavíte něčím jiným, třeba lepením modelů letadélek, dokoukat to jde. Z řekněme filosofického hlediska je podobná produkce zajímavá tím, jak na jednu stranu proklamuje pacificmus (trapně přímočře), na druhou je po uši potopena v herioismu - viz ta závěrečná píseň: Vyhrajte a vraťte se! No a co se týče hereckých výkonů a přeumělečtělé kamery občas jsem si říkala, jestli se ukrajinští filmaři nejezdí vzdělávat do Soulu... ()
Příběh ukrajinské ženy, která se vydává na nebezpečnou a nejistou cestu do Donbasu, aby přivedla domů svého zraněného syna, zajatého ruskými separatisty...Rozhodně nechci zlehčovat situaci na Ukrajině a Ukrajinsko - Ruské vztahy a nechci se pouštět do úvah, kdo za vše může a která strana je ta "hodná". Chci jen velmi stručně vyjádřit svůj pohled na toto dílo. A ten je velice negativní. To, že bude patrný projev nacionalismu a hrdého patriotismu a tvůrci se nevyvarují určitého patosu, jsem předpokládal, ale já jsem navíc viděl ve většině postav karikatury, kterým jsem nevěřil, necítil s nimi, nebál se o ně... Navíc to nemělo atmosféru. Pro mne bohužel sračka, byť na vážné současné téma. 25 %. ()
Hezký rozjezd a pak to zkazí sentimentální dlouho taženou nudlí ve čtvrtém dílu. Vše se dá zkazit, když se chce. A úplně do kolen dostane každého vlastenecké disko k závěrečným titulkům. Škoda. ()
Trochu propaganda (mohla by protistrana k porovnání zas natočit něco kolem krvavého Majdanu a vraždění rusky mluvících civilistů na východě země). Navíc mizerně zpracované, natahované a nudné, velmi nesympatičtí a tlustí herci. Kdyby nebylo ukrofanatismu, tak by tenhle škvár asi ani naše TV nikdy nevysílala. Nedokoukáno, nebavilo. ()
Tvl normální jihoamerická telenovela par excellence 🙄 dialogy totálně o ničem, jako z Esmeraldy. Náročné téma bohužel zpackané hrozným scénářem a špatnými hereckými výkony... ()
Reklama