Režie:
Jerzy BogajewiczScénář:
Jerzy BogajewiczKamera:
Paweł EdelmanHudba:
Jan A.P. KaczmarekHrají:
Haley Joel Osment, Willem Dafoe, Olga Frycz, Olaf Lubaszenko, Małgorzata Foremniak, Andrzej Grabowski, Wojciech Smolarz, Dorota Piasecka, Marek Węglarski (více)Obsahy(1)
Podzim 1943. Nacistická armáda okupuje Krakow a nelítostně likviduje zdejší židovské ghetto. Dvanáctiletému Romkovi (HALEY JOEL OSMENT) se podaří zachránit z pekla útěkem na venkov. Ve východním Polsku ale malého židovského uprchlíka nepřivítají dvakrát pohostinně. Nic mu není platné, že se ho zastane katolický kněz (WILLEM DAFOE), Romek je sám uprostřed neznámých lidí. Nepřátelsky naladění vesničané, strach, pronásledování... válka dospělých je všude kolem. A radosti dětství zůstaly v jiném světě. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (36)
Tentokráte slabší kousek v Nočním filmovém klubu na ČT2. Ne že by to byl vyloženě špatný film, ale proboha - celý dojem strašně táhne dolů ta děsivá angličtina všech herců s jejich šíleným přízvukem. Ne, prostě nechápu, proč to nemohli pro Krista natočit normálně v polštině. Nemluvě o tom, že jsem osobně už nesmírně unavený ze všech těch filmů plných zlých esesáků, kterých jsem viděl nespočet - aby bylo jasno, mám už všech těch filmových hákenkrajců právě po krk. ()
Někdy skutečně výborné scény a zajímavé momenty (šikana v podobě chytání prasat) střídá všem poměrně známá a nikterak překvapující dramatická rovina, která se mnohdy navíc zbytečně tříští. Něco se jen načrtne, ale hlouběji se s tím dál nepracuje. Určitě ale potěší mladý Osment, který svou roli zvládá s neuvěřitelným přehledem. A pochopitelně Kaczmarek. ()
Hezké dětské výkony s poetikou dětství v námětu plném tragicky vážných válečných motivů, které v rozpracování často dozrály v bizarní překombinovanost s falešnou hlubokomyslností. Lubaszenkův standard a krása M.Foremniak, Dafoe však ztroskotával na papírovosti své role. Na druhé shlédnutí navíc vyplula na povrch úporná snaha o umění, opřená o postavu samozvaného Ježíška a ♫ tklivou hudbu, neobratně zastírající, že američtí a polští herci hrajou každý trochu jiný film, který režie a kamera ve vleku koprodukčních událostí nepřetavily ve strhující celek. Kleopatřino bystré srovnání s Kachyňovými válečnými filmy vychází ve všech parametrech i přes dramatičnost závěru Mein Kriegu jednoznačně. ()
Mně neznámý polský režisér Yurek Bogayevicz názorně demonstroval fakt, že i od hodně slibného námětu přetaveného v celkem povedený scénář je ještě hodně dlouhá cesta k povedenému filmu. Za rozhodnutí točit tohle válečné drama v mezinárodní koprodukci sám režisér patrně nemůže, tenhle fakt sám vlastně ani není (obecně) na závadu, v případě Mé války to však bylo rozhodnutí determinující - režisér se rozhodl obsadit hollywoodské herce a výsledkem byl neuvěřitelně devastující kompromis - celý film natočit v angličtině! A tak sledování tohoto paskvilu bylo mou diváckou válkou, kterou jsem ale bleskově prohrál, jako angličtinář nejsem sice žádná extratřída, ale poslouchat polské herce, když mluví anglicky s šíleným východním přízvukem, bylo skutečné utrpení a nechat dokonce promlouvat německé vojáky stejnou řečí je úplná zvrhlost. O dramatickém deficitu ve válečném filmu nemluvě... Proč se TOHLE vlastně v roce 2001 ještě děje? ()
Poprvé jsem potkal Moji válku v televizi, když jsem ponocoval s nemocným synem. Takže jsem zachytil jen část filmu, nemlich od chvíle, kdy Willem Dafoe vyrábí hostie a s jejich odřezky v puse pragmaticky uklidňuje Romka, že „Ty ještě nejsou posvěcené“. I pokračování filmu mě zaujalo (ale aspoň to dokoukat mi zabránila horečka, která zase probudila našeho malého). Takže, až jsem si po čase film sehnal, jsem očekával, jak se mi dostane pod kůži. Po zhlédnutí jsem bohužel měl naprosto stejný pocit, jaký popsala ve svém komentáři Faye. Vlastně jediná scéna, která mi opravdu zůstane dlouho v paměti, bylo zneužití Márie tím pubertálním vražedným monstrem. Asi předtím nebyl moc dobrej nápad vysmívat se mu kvůli jeho sexu s ovcemi... Ale na nějaké vyšší hodnocení to je dost málo. ()
Reklama