Režie:
Francis VeberScénář:
Francis VeberKamera:
Claude AgostiniHudba:
Vladimir CosmaHrají:
Pierre Richard, Gérard Depardieu, Anny Duperey, Michel Aumont, Stéphane Bierry, Maurice Barrier, Robert Dalban, Giselle Pascal, Philippe Brigaud (více)Obsahy(1)
Pignon je vyhořelý učitel trpící depresemi, žije se svou matkou, momentálně je bez práce a věčně páchá sebevraždy, naštěstí bez úspěchu. Lucas je novinář, který žije vzrušující, ale nebezpečný život. Právě se snaží dostat zkorumpovaného politika a jde mu o krk. Oba muži jsou velmi rozdílní, jedno však mají společné: oba chodili s Christine, a dokonce ve stejnou dobu. Christine uteče dospívající syn Tristan, a když se její manžel Paul nemá k tomu, aby jej hledal, vyhledá oba své bývalé přítele a řekne jim, že chlapec je jejich. Muži neváhají a vydají se každý sám svého syna hledat. Nakonec se jejich cesty střetnou a oni zjistí, že matka vlastně neví, který za tří mužů je otec. I tak ale hledají Tristana dál. Cestu jim znepříjemní gangsteři, kteří se snaží umlčet Lucase, protože se chystá odhalit špínu na jistého politika. Tak se z cesty stane nebezpečné dobrodružství. (TV Prima)
(více)Recenze (153)
Když se sejde dobrý komediální režisér (Veber), skvělý a oduševnělý komik a herec (Richard), talentovaný hudební skladatel (Cosma), nemůže z toho vzniknout špatný film, obzvláště, přidá-li se k nim Depardieu. Na první pohled to na humorem dštící komedii nevypadá, ale ty vtípky vždycky vykouknou zpoza rohu, než vám jejich pointa (nebo vůbec to, že šlo o vtip) dojde, už se na obrazovce děje úplně něco jiného a tak se mnohdy zasmějete při jiné situaci. Což považuji za skvělou věc. Duo Richard-Depardieu možná až překvapivě docela sedí. Hezký, milý, humorný film. Ne tak ztřeštěný, jak by se od filmu s Richardem dale čekat, ale i to je z jedné strany dobře. Všeho moc škodí. ()
Bohužel, ani podruhé Pierre Richard nevyvrátil mé mínění, že je druhořadým (a to ještě přinejlepším) komikem. Dépardieu výborný. A po Kleci bláznů podle mě další případ, kdy americká předělávka je vtipnější a kvalitnější. ()
Přesně týden před Vánocemi vysílali na CT tento film. Byl jsem na ubytovně. Večer byla šílená nuda. Zapínám televizi a zrovna začal tento snímek. Podle mnohých super. Po zhlédnutí jsem nevěřil vlastním očím. Byla to totální a nemístná blbost. Určitě je to tím, že Pierre mě k srdci opravdu nepřirostl. Jeho humor mě nechutná a já můžu děkovat bohu, že hořčice mi nikdy do nosu stoupat nebude:-) Určitě se ptáte. Za co dává tu jednu hvězdu, když tak kritizuje? Odpovídám na rovinu. Dávám ji jen proto, abych se tu mezi těmi pěti hvězdami necítil tak trapně. ()
"Nána jedna pitomá !! To byla láska jako trám a přitom měla ještě další dva chlapy !! A kdyby aspoň chlapy !!" - "Děkuju !!" ;) ()
Zcela otevřeně přiznávám, že Francis Veber to se mnou umí, já mu vždycky sednu na lep a nechám se vtáhnout i unést.. Příběh matky, které z domova utekl nezletilý syn, mě rozesmál, to její řešení bylo vskutku pikantní.. Ovšem novopečení tatínci v podání Pierra Richarda a Gérarda Depardieua jsou báječní, těm dvěma to spolu šlape jako švýcarské hodinky.. Úsměvný závěr mě vyloženě potěšil.. ()
TV BARRANDOV - Po mnoha letech jsem se znovu dostal k této francouzské komedii, kterou jsem jako malý kluk měl hodně rád. Nyní s odstupem času musím uznat, že vtipných momentů tam není tolik jako např. v Drž hubu. Nicméně snímek potěší a pobaví svým upřímným humorem. 75% (with J.) ()
Místy geniální místy trochu prázdné jako na houpačce. Ale jinak spojení Pierre Richard a Gérard Depardieu funguje takže pro mě lepší průměr. ()
Celkem zajímavý nápad. Jak využít nevhodné situace ve vlastní prospěch a udělat z toho vlastně takový netypický nápad na film. Dostal mě celkem konec při kterém řekne kluk o kterého celou dobu jde, že oba jsou jeho otcové, ale hlavně ať si to neříkají navzájem - každý si vyslechne to co chtěl a konec...Perfektní herci Depardieu a Richard. ()
Kdybych měl vybrat po Blbci k večeři svůj nejoblíbenější film od mistra Vebera (a pominout Může z Acapulca, kde se podílel jen na původní verzi a nechal se vyškrnout z titulků), váhavě bych vybral asi právě Otce a otce, který možná ještě kapánek (ale je to vážně těžké.:D) překonává předchozí srdcovkovou spoluprací Depardieua+Richarda+Vebera Kopyto (a Hračku...a Blondýny...ach je to těžké, tolik srdcovek.:D) Když se ztratí puberťák Tristan a pravý otec je bábovka, vzpomene si matka, že tehdy chodila ještě se dvěma chlapci. Na scénu tedy přichází investigativní novinář, drsňák a rváč Lucas....a citlivý na deprese trpící opuštný Pignon žijící s matkou, neúspěšně pachájící sebevraždy...Je to také první postava, kterou kdy Veber jako Pignona pojmenoval....a musím říct, že to je vedle Pignona z Blbce určitě můj nejoblíbenější Pignon a rozhodně jedna z mých nejoblíbenějších postav Pierra Richarda. Tohoto plachého, milého poetického pána si prostě nejde nezamilovat. Kdekdo v sobě asi má kus citlivého Pignona. Ale zároveň śe mu ani nejde nesmát a výrazy Pierra při pláči nebo na potvoru propuklém smíchu jsou prostě k nezaplacení (:D) Už Kopyto je dost postaveno na kontrastu hlavní dvojice a ve druhém plánu se ve svém letním dobrodružství zabývá otázkami existence štěstí a smůly. a kam až může smůla člověka zavést. Otec a otec už ale na kontrastu hlavních postav vyloženě staví, ale funguje to naprosto stoprocentně. Ano, tady sledujeme opravdu neskutečný střet povah (Neplač chlapče, chlapy nepláčou - Jen se vyplač, to ti udělá dobre)/Střet dvou, co se vzájemně trochu nasírají (Máme styčný body - Jaký styčný body? Vy chlastáte, on chlastá. Copak všichni ti, co chlastaj jsou vaši synové?), ale v oba nadchla představa, že by mohly být otcem, pro svého nezdárného chlapečka by se klidně i přetrhly....a kvůli své přehnané snaze a neznamé pravdě občas tápou (Řekněte mu třeba: my jsme tvůj otec.) Ale oba by chtěly být otcem a to možná tím nejlepším. A pán Pignon si tím třeba může i něco vyléčit...Třeba je to jeho druhé já.:D (ne tak přišlapnutý a víc svobodný.)....Ve druhém plánu se zde totiž vlastně řeší celková role otců a Pierrova vzpomínka na házení dopisů otcovi do koše je až dojemná....Otec je otec zkrátka vzacné spojení jemného humoru, ,rodinné linky...i trocha toho příjemně podaného sentimentu a chápajícího pohledu na citlivé lidi dohromady. Hudba Vladimira Cosmy tradičně ani nepotřebuje komentář. Naposledy tento jemný skvost viděn dva dny před loňským Štedrým dnem na ČT 2. ()
Předloha amerického remakeu DEN OTCŮ. ()
moja zaujímavosťNatáčanie filmu prebiehalo vo francúzskom meste Nice. (dyfur) ()
Pěkný film,ale jako komedie s P.Richardem dosti slabé. ()
nostalgické -4* lehká oddechová francouzská komedie pro všechny generace, která je i po těch letech stále zárukou dobré zábavy. Ve srovnání s dnešními komediemi je to nadstandard. Navíc po natočení amerického remaku musím zvednout na 4*. Hlavní herecké duo jede na plné obrátky stejně jako v Uprchlících. [ PŘÍBĚH: 2 /// SMYSL: 0 /// ATMOSFÉRA: 2 /// TEMPO: 2 /// ORIGINALITA: 2 /// NÁLADA: 3 /// ART: 0 /// STYL: 2 /// CASTING: 2 (3*MAX) ] ()
Je to film, ktorý vonia vynikajúcimi 80. rokmi vo Francúzsku. Zábava zaručená. 7/10 ()
Opat vyborna komedia dvojice Kamen Richard - Gepard Žerardieu, ktora trochu suvisi aj s krimi. Reziser Veber odviedol pracu na urovni, film nema ani kusok nudy, dialogy su vyborne a obaja herci slapu na maximum. 98 % ()
Úžasná komedie v čele s dvěmi velmi známými francouzskými herci s velkým H. Gérard zde zastupuje takovou tvrdou ruku, respekt, Pierre zase zastupuje komediální prvky. Tutově na 5 hvězdiček ()
Příjemná komedie o tom, jak to dopadá, když chce matka (půvabná Anny Duperey) nalézt zpět svého utečivšího pubertálního syna Tristana (Stéphane Bierry). A tak se uchyluje ke lži, aby na scénu dostala jeho dva domělé otce: sebevědomého a protřelého drsňáka, novináře Jeana Lucase (Gérard Depardieu) a přecitlivělého páchače sebevražd Francoise Pignona (Pierre Richard). U obou nově nabyté otcovství vyvolá rodičovský pud a hrdost, náhoda je dává dohromady a nastává pátrání, honění, mlácení, přemlouvání a přesvědčování. A to vše prošpikované honem nicejské mafie na Lucase a lidi na něj napojené. Nevšední hledání dopadne obzvláště na tři lidi: na majitele hotelu Riviera Raffarta (Maurice Barrier), který dostane nejednou přes ústa, ředitele casina Jeannota (Roland Blanche), který je zavražděn, a na skutečného otce Paula (Michel Aumont). Samozřejmě se dvojici povede vyrvat hocha ze špatné cesty a odměnou jim je pocit domělého otcovství a pocit štěstí. Míti potomky je zřejmě jeden z vrcholů našich bídných životů. ()
"My jsme Tvůj otec". ()
Jako vejce vejci, a teď vyber si... ()
Slovní spojení francouzská komedie je historicky samozřejmě hluboko zakořeněný pojem kvality, a i tady se našlo pár skvělých momentů, ale celkově mi přišlo, že film celou dobu jede tak nějak na půl plynu. Veber umí mnohem líp. 65% ()
Reklama