Režie:
Daniel GoldhaberKamera:
Tehillah De CastroHudba:
Gavin BrivikHrají:
Ariela Barer, Kristine Froseth, Lukas Gage, Forrest Goodluck, Sasha Lane, Jayme Lawson, Marcus Scribner, Jake Weary, Grayson Berry, Brian Landis Folkins (více)VOD (1)
Obsahy(2)
Skupina mladých ekologických aktivistů se vydává na odvážnou misi s cílem odpálit ropovod v Texasu. Jak se blíží ke svému cíli, postupně vycházejí najevo motivy každého z nich: chránit své domovy, bránit své zásady nebo se prostě pomstít zkorumpovanému systému. Aby se jim jejich úkol podařil, nesmí se dopustit žádné chyby; pokud chtějí být vyslyšeni, budou muset udeřit hlasitě a jasně. (Cinemax)
(více)Videa (1)
Recenze (14)
Rôznorodá partička pre mňa neznámých tvárí (mimo Sashe Lane), ktorú ale spojí spoločná motivácia nejasnej budúcnosti na ceste za jasným cieľom odhaleným už v názve, nadhadzuje aktuálnu tému. Goldhaber tu senzačne namiešal hnev a odpor jednotlivých postáv s postupne sa odhaľujúcimi motívmi, a naliehavosť podporenú elektronickou synthwave hudobou pretavujúcu slová na činy. Názor si už urobte sami, dejovo je to však funkčné, obrazovo nápadité, v štýle moderného eko-westernu pokladajúce proti otázky, čo nás momentálne trápi a čo by nás naopak malo začať trápiť. 80% ()
Nie, toto nie je príbeh o Nordstream 2. Tam je to už jasné. Veď len včera BBC oznámila, ako si to asi odpálili Rusi sami a že tam mali neviditeľné lode duchov a všetko to odhalil nejaký dôchodca, čo kurva odpočúval Rusov tranzistorom. Už si len treba počkať, ako sa nájde pri potrubí Putinov pas. Tento film je ale menej komediálny, je to vyslovene trápna agitka, ktorá legitimizuje zločin a kriminálnikov. Autor predlohy Malm je marxista, klimatický aktivista a autor myšlienky, že "ničenie majetku by sa malo považovať za platnú taktiku pri dosahovaní environmentálnej spravodlivosti". Lebo on povedal, tak aj teroristov budeme uctievať, keď presadzujú ten jeho "správny" názor. Postihnutí docenti z pochybných univerzít budú diktovať, kedy je kriminálny čin ospravedlniteľný, nech aj ľudia podochnú, ako sa stalo nedávno vo Švédku, kde človek zomrel v sanitke, pretože retardi ako Malm zablokovali premávku. Taktika týchto neužitočných ľudí je na úrovni zvieracej kazajky: tu sa prilepím k ceste, tam zničím umelecké diela a keď treba, aj potrubie nechám vybuchnúť, lebo mi slnko pečie na hlavu. V extrémistickej ľavicovej agitke samozrejme v tomto filmovom príbehu nesmie chýbať aj rasovo zmiešaný lesbický pár, aby sme jasne ukázali, že stojíme na tej správnej strane. Thunbergovej generácia vandalov na kolobežke si ale v mladej generácii žiaľ nachádza stále viac prívržencov. Veď komu by sa už chcelo normálne pracovať. ()
Pokiaľ patríte medzi ľudí, ktorých tento koncept odrádza a nesúhlasíte s tým čo sa "How To Blow Up A Pipeline" snaží povedať, viem to plne pochopiť. Je to rozhodne kontroverzná téma a hoci sa film snaží ukázať, že diplomacia zlyhala a napriek všetkej snahe žijeme stále vo svete, kde sme ešte nepochopili, že peniaze sa jesť, môže byť spôsob, akým sa naši hrdinovia rozhodnú postaviť proti spoločnostiam vnímaný negatívne. Nemám nič proti tomu. A tiež nie som zástanca myšlienky, že niekedy treba proti násiliu použiť násilie. Pretože ako sa hovorí, oko za oko robí svet slepým. Každpádne si myslím, že v rámci podania príbehu a snahy pochopiť motiváciu jednotlivých hrdinov urobil film dobrú prácu. Dokázal som pochopiť úplne všetky postavy, dôvody ich angažovania sa a celkom som bol aj zvedavý, kam to vo výsledku dospeje a ako to dopadne. Pretože skrz všetko čo vidíme som si nebol úplne istý, ako to vlastne s našimi hrdinami dopadne. Možnosti boli rôzne a najmä sú tu postavy, ktorých konanie nám nebude úplne jednoznačne jasné. Takže miestami som mal aj na jazyku otázku, aký bude vlastne záver. Som rád aj za casting, ktorý si tento film vybral, pretože títo herci sa už ukázali v minulosti ako talentovaní ľudia. Ariela Barer je skvelá, Kristine Froseth je veľmi presvedčivá, Sasha Lane je veľmi talentovaná a mohol by som pokračovať. Dokonca sú tu momentky, kedy vie film dobre budovať drámu a funguje presne tak ako má. Ja si myslím, že z pohľadu filmu ide o dobrý projekt. A som rád, že som ho videl. Minimálne mi aj ukázal, že drastické riešenia je asi to jediné, čomu ľudia skutočne načúvajú. Pretože ak chcete, aby vaša akcia mala nejaký účinok, je potrebné aby boli následky pocítené. Hodnotenie: A- ()
Nikto nehovorí, že divestícia vyrieši všetko, ale je to veľký krok správnym smerom. Všetci chceme rýchlejšiu zmenu, ale toto sú obrovské systémy, ktoré sa menia postupne. -Presne! Tak konaj mimo systému! Musíme začať útočiť na veci, ktoré nás zabíjajú. Mali by sme podniknúť razantnejšie opatrenia. -Ako čo? -Ako skutočné sabotáže. Ničenie majetku. Po Night Moves a The East je How to Blow Up a Pipeline dokonalým pokračovaním série eko-thrillerov. Tento film bol pre mňa neočakávane napínavý, celý čas som sa bál, že sa pokazí nejaká drobnosť, ktorá by prerušila niť akčného plánu. Samozrejme nie je to nič pre hysterikov, pre ktorých sú aj ľudia z Poslední generace sediaci na zemi teroristi :D Na opačnej strane tu máme zase aj organizácie, ktoré tvrdia, že zastaviť jeden ropovod nestačí.... Bože, snáď raz bude vydaná knižná predloha v našom jazyku, určite by som si ju kúpil a prečítal s nadšením tak ako Gang obrancov Zeme. ()
Galerie (75)
Photo © Wild West
![Jak odpálit ropovod - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/167/802/167802814_sx8deh.jpg)
Zajímavosti (3)
- The New York Times označil film za „kultúrnu pamiatku“ pre jeho jedinečne sympatické zobrazenie ekoterorizmu. (Arsenal83)
- Podľa režiséra Goldhabera bola časová os filmu 19 mesiacov od koncepcie po dokončenie, vrátane premiéry filmu: „Dva mesiace výskumu; štyri mesiace na scenár; tri mesiace na obsadenie, financovanie a prípravu filmu; 22 dní hlavného natáčania; šesť mesiacov úprav." (Arsenal83)
- Tri štvrtiny svojich dialógov Lukas Gage len improvizoval. (Arsenal83)
Extrémistická agitka nabádající k terorismu a obhajující protizákonné činy ekoteroristů. Vím, napsal to tady už někdy jiný, ale prostě nemohu jinak, než to zopakovat. Přikládám tematicky korespondující záznam snu. - - - Sen o ministerstvu životního prostředí (v noci z 18. na 19. listopadu 2023) - - - Volá mi šéf personálního oddělení ministerstva životního prostředí. Nejprve mi připomene, že jsem se někdy v polovině devadesátých ucházel o jakési úřednické místo na MŽP. Tehdy mě nepřijali, ale nyní se jedno místo uvolnilo, konkrétně místo ministra. Neměl bych zájem? Divím se, jak si na mě po tolika letech vzpomněli. Personalista vysvětluje, že ministr náhle zemřel. O uvolněnou pozici projevili zájem někteří politikové. Nejvhodnějšího z uchazečů však tentokrát vybírala umělá inteligence a do databáze byla pro porovnání vložena i data všech osob, které byly v posledních desetiletích ministerstvem odmítnuty. Konkurz jsem s přehledem vyhrál. Měl bych zájem přijít k osobnímu jednání? Usoudím, že ministerský plat by se mi hodil a domluvíme termín schůzky. Personalista slíbí, že pro mě pošle auto s šoférem: „Sídlíme dnes už na jiném místě a trochu špatně se to hledá.“ Sedím v autě. Nejprve jedeme po trase tramvaje č. 7, ale pak šofér zabočí do jedné z příkrých ulic směřujících k Vyšehradu. Po další odbočce vjedeme na silnici, jejíž serpentiny vedou divokou přírodou: rozeklané skály porostlé vesměs listnatými a zjevně prastarými lesy. Pak se dostaneme na cestu lemovanou alejí staletých dubů, která končí u budovy, jež připomíná šlechtické sídlo z 18. století. „Sídlo ministerstva,“ prohodí řidič. Personalista mi nejdřív ukáže ministerskou kancelář. Je úžasně rozlehlá, tedy hlavně dlouhá, a vyznačuje se obrovským oknem sahajícím od podlahy až ke stropu. Právě k němu mě směruje můj průvodce, abych se pokochal vyhlídkou. Zjišťuji, že budova aspoň tímto svým koncem stojí na srázu propasti. Na její druhé straně je vidět plochý skalní výběžek. Dozvídám se, že ministr tohoto rezortu se těší zvláštní výsadě. Má právo skočit s koněm z okna své kanceláře na onen výběžek. „Kancelář je dostatečně dlouhá, aby se v ní mohl rozběhnout závodní kůň. Pro dobrého jezdce s dobrým koněm to není zas až tak náročný výkon.“ Odpovím, že jsem na koni nikdy neseděl a že mě adrenalinové sporty nelákají. Raději bych vyzkoušel, jestli je ministerské křeslo dostatečně pohodlné: „Tak půl hodiny bych v něm poseděl a popřemýšlel. Pak vám řeknu, jak jsem rozhodl. Zatím ať mi sekretářka přinese kafe a popelník.“ Sedím, piji kávu, pokuřuji a přemýšlím o tom, jaké změny bych zavedl. Ministr, který nezavede žádné změny, je předem odkecaný. Musí mít nějakou vizi. Tak předně bych se vymezil proti Green Dealu. Prosazoval bych auta se spalovacími motory, zrušil bych dotace na fotovoltaiku a zavedl bych dotace kotelen topících tuhými palivy. Kdyby totiž klesla produkce kysličníku uhličitého, mohlo by to mít za následek ochlazování planety a všichni bychom zmrzli. Dále je třeba zatočit s ekoteroristy. Pokud se některý přilepí k silnici apod., musí se odlepit vlastními silami. Neodlepí-li se sám, vyčká se, až dojde k jeho odlepení působením přírodních sil (slunce, deště, větru, lišek, krkavců apod.). Časosběrná videa takových případů by se prezentovala na webu. Stromy, k nimž se připoutají ekologičtí aktivisté, budou pokáceny i s aktivisty. Spolu s nimi budou odvětvené kmeny naloženy na vhodné vozidlo, pak dopraveny na pilu a tam po vyschnutí dřeva zpracovány. K oddělení aktivistů či jejich zbytků dojde až při odkůrování kmenů. K tomu, abych se zviditelnil, by to pro začátek mohlo stačit. Moji pozornost však pořád přitahuje to okno. Kdybych byl mladší, najal bych si (samozřejmě za peníze daňových poplatníků) učitele, který by mě naučil ovládat závodního koně. Je to přeci jen svého druhu výzva... () (méně) (více)