Režie:
Ladislao VajdaKamera:
Heinrich GärtnerHudba:
Bruno CanforaHrají:
Heinz Rühmann, Siegfried Lowitz, Michel Simon, Gert Fröbe, Ewald Balser, Emil Hegetschweiler, Margrit Winter, Max Haufler, Heinrich Gretler, Traute Carlsen (více)Obsahy(1)
Ve švýcarském kantonu bylo nalezeno tělo zavražděné malé holčičky. Pátrání se ujme (Heinz Rühmann) v roli policejního komisaře, který zvolí k vypátrání bestiálního vraha riskantní experiment. (tahit)
Recenze (71)
Mňa filmy podobné Langovmu M vždy priťahovali a to hlavne kvoli netradičnému vyšetrovaniu zločinu a tento išiel v podobných šľapajach ako Langov klenot. Nie je dotiahnuté až do takej dokonalosti, ale je pútavý a nevšedný. Nevšedným ho robí hlavne scenár, ktorý sa nevybral linkou zabehnutou, ale išiel tou neobyčajnou a nevšednou. Je pravda, že celé to vyšetrovanie a nájdenie vraha hraničilo trocha s naivitou, ale vonkoncom to nevadilo, lebo to bolo podane mimoriadne a zľahka. Sú tu vynikajúco prepracované psychológie postav, hlavne čo sa týka vyšetrovateľa a vraha a do toho všetkého sa prelína svet vyobrazený detskými očami. Scéna, kde vyšetrovateľ bol na konzultáciu kresby u doktora bola bravúrne zvládnutá. Netradičný krimi thriller, ktorý má od začiatku silno vtiahol do príbehu a bavil ma až do samého konca. Silné 4*. ()
Pozrieť si 60-ročný film po pol storočí a neznížiť mu plné hodnotenie, to je takmer zázrak. Ale Vajdov film si to zaslúži. Disponoval výbornou predlohou, Rühmann a Fröbe nezaostali za svojou povesťou, dej bol priamočiary, možno jednoduchý, bez scenáristickej snahy zviditeľniť sa, ale fungovalo to. Videl som aj remake (Prísaha) a v ňom to možno tiež fungovalo, ale nie podľa mojich predstáv. A aj keď ani ja nemôžem hovoriť o dokonalom filme, hodnotenie i zaradenie v mojich Top 100 mu ponechávam. ()
"Stalo se za bílého dne" jsem poprvé viděl jako dítě v televizi za hluboké noci...Napětím jsem ani nedýchal. Několikrát jsem si potom od rodičů vyslechl kázání, abych se nenechal nikým cizím nalákat na nějaké bonbony. Žádnou reprízu jsem si nenechal ujít a po letech jsem také viděl film v originálním znění v kině, ve Filmovém klubu. Zdařilá kriminálka, která vyniká psychologickým vykreslením povah hlavních aktérů - sympatického komisaře Matthäie (Heinz Rühmann) a vraha malých holčiček Schrotta (Gert Fröbe) - a která obstojí i dnes. A Golfinger je pro mě navždy Schrott! ()
Pořád mi není moc jasné, proč je tak málo kriminálek a thrillerů z vesnického prostředí. Přitom kdejaký venkovský zchátralý domek a zapadlá horská putyka působí kolikrát více ponuře než špinavá městská zákoutí a zaplivaná nádraží. Na venkovské prostředí sází i dnes již klasický krimithriller "Stalo se za bílého dne", který jistě patří mezi ty nejtemnější v žánru (atmosférou mi hodně připomněl Schulhoffovy detektivky). Případ vraždy malého děvčátka je hrůzný i bez zbytečných detailů, zajímavě je vylíčet i policejní (duchaprostý tulák je podezřelým č. 1) a vesnický (svobodná matka a její dcera) dogmatismus a také fakt, že velkou roli v práci kriminalistů hraje náhoda. Sympatický a racionálně uvažující komisař (skvělý Heinz Rühmann), andělsky sympatické děvčátko a ukrutně slizký záporák (Gert Fröbe v životní roli, kdepak Goldfinger) jsou nosnou stránkou tohoto temného a nezapomenutelného příběhu, který však není klasickou detektivkou. Je to spíše příběh osamělého muže, který čelí ohavnému zločinu všemi dostupnými prostředky a uprostřed toho všeho touží najít kousek štěstí. 100%. ()
Dnes, po všech těch Mlčeních Jehňátek, Sedm nebo Americkém Psychu, a řadě televizních sezón ve společnosti Myšlenek Zločince nebo Law & Order: Special Victims Unit, už Vajdův krimithriller na diváka působí dílem naivně, dílem povrchně a zkratkovitě, ale ve své době byl rovnocennou náhradou zmíněných "úchyláckých" detektivek naší doby. I přes výhrady k dějové konstrukci, která by se dala označit téměř za úsměvnou, zůstává Bílému Dni vynikající herectví Heinze Rühmanna (kterému výborně jdou jak analytické policejní postupy, tak interakce s dětskou hrdinkou), a především dokonale se proměňující Gert Fröbe - kterého uvidíme až ve druhé polovině filmu. Na svém omezeném prostoru předvádí precizní studii psychicky nemocného muže, z něhož jeho porucha udělala sériového vraha malých děvčátek. Z každého obrazu cítíte jak nepředstavitelně odporný zločin tenkrát vražda dítěte představovala. My jsme už otupěli, společnost se posunula... A taky proto bychom si měli tenhle - byť jenom v určitých segmentech - vynikající filmařský počin připomínat. 80% ()
Galerie (22)
Photo © Deutsche Film Hansa
![Stalo se za bílého dne - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/161/813/161813475_587c04.jpg)
Zajímavosti (7)
- Natáčanie prebiehalo od 22. februára do apríla 1958 neďaleko Zürichu a Churu. Interiéry boli natočené v Praesens-Film Atelier a Spandau Studios v Berlíne. (Arsenal83)
- Role pedofilního Schrotta pomohla Gertu Fröbemu k pozdější roli zloducha v bondovce Goldfinger (1964). (ČSFD)
- Hlavní hrdina ve filmu jezdí na tehdejší dobu luxusním vozem Opel Kapitän vyráběným v letech 1953–1958. (Muffino)
Reklama