Režie:
Sean DurkinScénář:
Sean DurkinKamera:
Mátyás ErdélyHudba:
Richard Reed ParryHrají:
Zac Efron, Lily James, Harris Dickinson, Jeremy Allen White, Maura Tierney, Holt McCallany, Cazzey Louis Cereghino, Stanley Simons, Brady Pierce (více)VOD (1)
Obsahy(2)
Bratři, synové, šampioni. Kevin, Kerry, David a Mike Von Erichové zápasili nejen se soupeři v ringu, ale i s rodinným prokletím. Emotivní příběh natočený podle skutečné události odhaluje jejich sourozeneckou lásku a oddanost rodině, ale i tvrdý dril despotického otce a trenéra v jedné osobě. V rolích bratrů, kteří se v osmdesátých letech svými výkony zapsali do historie profesionálního wrestlingu, září Zac Efron, Jeremy Allen White a Harris Dickinson. (Aerofilms)
(více)Recenze (120)
Mám ráda filmy podle skutečnosti, tak jsem se rozhodla vydat i na tento. Mohl být klidně o něco kratší, ta první půlka se docela táhla, ale jinak se mi film líbil, i když nejsem fanynka wrestlingu. Upřímně jsem také byla zvědavá na Zaca Efrona, kterého jsem dlouho nikde ve filmu neviděla. Druhá polovina byl tedy masakr a vůbec jsem nestíhala pobírat všechny smutné události co následovaly. Tím, že se to opravdu stalo jsem byla emočně velmi smutná a jsem ráda, že si režisér vybral toto téma a rozšíil tento smutný příběh mezi lidi. Film se mi líbil, prostředí, výběr herců atd, takže doporučuji. ()
(8,5/10). The Iron Claw se postaral o takové moje poprvé - byl jsem totiž v kině úplně sám. Tedy byl jsem tam ještě se svojí partnerkou. Ale i tak to byl velice jedinečný a zvláštní pocit. Na jednu stranu máte kino celé pro sebe. Na straně druhé je smutné, že lidi na takovéto filmy nechodí a zajdou si raději na nějakou pitomou českou komedii. Možná to bude tím, že jsem příležitost vidět The Iron Claw chytil za pačesy doslova na poslední chvíli. Protože tohle byl definitivně poslední termín, kdy to u nás v Cinestaru dávali. Ale i tak to pro mě bylo šokující zjištění, když zhasly světla a kino zelo prázdnotou. Teď už však k samotnému filmu, který mě uchvátil svým autorským stylem a semlel svým dramatickým vyzněním. Studio A24 je mým druhým domovem a vždy s radostí prozkoumám jeho další projekt. Proto jsem s nadšením vyhlížel i snímek The Iron Claw, který není klasickým sportovním filmem podle šablony. Tohle je především příběh bratrského pouta, které je zahaleno temným hávem. Sledujeme příběh bratrské skvadry, pro které je wrestlingové zápolení vším. V jejím čele stojí Zac Efron, který se pro tuto roli díky fyzické transformaci proměnil doslova v bestii. Tato bestie je poháněna řádem, který mu byl už v mládí zakořeněn hluboko do srdce. Jeho mysl se nastavila na to, že neexistuje nic jiného než wrestling. Nedej bože, aby někdo konstatoval, že to je pouze divadýlko nebo show. Naštěstí pak na scénu přichází překrásná Lily James, která do jeho života přinese alespoň nějaké světlo a rozum. Jsem nesmírně vděčný za to, že se po vzoru Roberta Pattinsona začíná pomalu vymaňovat ze své škatulky hezounka také Zac Efron. Protože tento film ležel především na jeho muskulárních bedrech. Dále tady máme i ostatní méně či více slavné bratry, kdy každý z nich ve filmu prodává kus svého hereckého umu. Nastává mezi nimi perfektní synergie a rodinná pospolitost, která chytí za srdce i nesportovního fanouška. The Iron Claw je opravdu, ale opravdu hutným dramatem, které tne do živého. Nebojí se diváka utopit v bolesti spolu s beznadějí a sází mu jednu emoční ránu za druhou. Emočně náročný zážitek pozvedá také srdceryvná hudba, která výsledný zážitek ještě umocňuje. Divák se nemá šanci dostat z této bolestné spirály, která se vznáší nad hlavami této wrestlingové rodiny. Režisér Sean Durkin dokázal pomocí příběhu o na první pohled neznámých bratrech Von Erich, přetavit tento film ve velice osobní a niterní zážitek, který bude v mém srdci rezonovat ještě pěknou dávku dní, i poté co zazní zvonek ohlašující konec zápasu. "Tonight, I walk with my brothers." ()
Příběhově zajímavý film, trochu utahaný. Životní styl, kterým se rozhodnul otec svou rodinu vést mi nebyl moc sympatický... Emočně mi to přišlo slabší, nevtáhl mě do děje... Ale nějaký fanoušek sportu ten film možná ocení více. ()
Zajímavý autobiografický snímek ze světa wrestlingu, avšak forma mohla být daleko lepší. Obávám se, že na snímek rychle zapomenu. 65% ()
"We'll be your brothers, Dad." Rodina plná talentu je vedená despotickým otcom smerom k úspechu. Aká je ale cena za úspech? Film by sa dal rozdeliť na dve polovice. V tej prvej sa zoznamujeme s rodinou, zázemím, ale aj športovým prostredím. Tieto základy sú síce potrebné, ale občas som mal pocit, že ide všetko až príliš po masle. V druhej polovici sa to ale zlomilo a úspech si začal vyberať svoju daň. Emocionálne je to silný film a boli pasáže, keď som si hovoril, že už fakt stačilo. A to oproti realite má film o jedného syna menej. Silná rodinná dráma, ktoré je pre fanúšikov Wrestlingu povinnosť. Kino Lumiere 80% ()
Železní bruhové, co spolu zápasej v kleci o poslední banán soudnosti, nechaj na sebe kálet hovna, jen aby si z nich jeden vydobil komu patří 4x4 metru, a všechny gorilky v areálu, tak by se dal popsat celý film, a to jsem vynechal to nudné. Sportovní drámo, které není o sportu, a není ani drama? Pizdo, tak tady jsem asi skončil, a to jsem se opravdu na biják těšil, až jsem celý dva měsíce čekal na amatérské titulky, a dostal jsem něco jako fotrovy komplexe, že ho v mládí šukali do prdele, a on bohužel nebo bohudík, chce ze svých spermátek udělat otloukací panáky, angažovaném v tom nejstupidnějším hereckým baletu, kde nejde o nošení Tutu, předvádění provazu, pokrčení Plie, otočku na bok, Ouvert, Sauté ale možná tak tlučení hrudního koše na podmáslí, a jak si vydobít popularitu u publika? Wrestlo-sumo, nebo ještě titul těžké váhy, kterou zastupují lidi, který trpí i nejzákladnějšími kognitivní funkcemi, to rádoby fajtování není jen o šimrání a lechtání si pazuch? Jde jen o vydařené divadýlko, asi jako Bílá labuť. Nudný film o nudné fackovací rodině pánů Škopků, kde největší mamina paní Růžičková rozdávala rány lépe než dutá hlava Vémola. Pokud je pro vás fisting modla, Markus Revolta je váš gaučový guru (protože chlap je nadřanější maskulitní alfasamec než žena, co má právo jen dřepět u plotny), a rádi se bavíte například u těch opic jak se perou o banán, určitě nebude uchozeni. Ty vole, a ten gumovej Zack Afron byl k popukání, jeho čiré neherectví si opět podkopává, protože jsem u Zlata věřil, že už nechce být škatulkován jako muzikálový baryšnikov, s krajkovou stuhou u pasu, bičíkem na zahnání dobré nálady, a divokého análního sexu s nějakým pižmulíkem s One Direction. Zkuste radši od Aranofskeho Wrestler. Bůj žehnej hamburgové Americe 🫡🇺🇲 ()
Železní bratři jsou tragickým filmem, který vás emočně naprosto rozloží. Tento film je rollercoaster obrovské škály pocitů a už jen proto byste ho měli vidět, protože je to skutečně zážitek! Příběh wrestlingové rodiny von Erichových začíná na poněkud pozitivní notě, avšak se postupně stává něčím, co se vám zaryje hluboko do vašeho nitra a jen tak vás nepustí. Hlavní téma plnění svých nesplněných snů skrze své děti je zde pojato drsně a syrově, protože otec bratrů je nutí překračovat jejich vlastní meze, což nemusí být vždy komfortní a mít dobré následky. Další z filmů zasluhujících se o místo v top 10 roku 2024! ()
Jsme lidi, nejsme stroje, a tlačit na výkon se nedá do nekonečna. To se může něco porouchat, v těle nebo v hlavě, a je konec. V případě hlavy může být dobrovolný a vysvobozující, když při dopadu na dno spirály není pomoc na blízku. Tím bych shrnula, čím na film nejvíc zapůsobil, a řekla bych, se mu to povedlo velmi dobře. ()
'The Iron Claw' je v prvé půli pravá testosteronová zábava (jakou jsem od Wrestlera s Rourkem neviděl, ten byl ale trochu jinde), bušení a zvuky padajících těl v ringu - je to na roztrhnutí trička a pumping iron, bušit s klukama, dávat si pivka a slunit se na Slunci, a že to má pár dechberoucích letních záběrů. Je to taková idylka, která je chytře budovaná pro to, co bude následovat v druhém aktu, jenže tragédie těch jednotlivých věcí jaksi nedopadne, ten zemře, ten se zmrzačí, další tohle a to bratrské pouto tam nejde příliš cítit, nebo je jaksi chtěné, řečeno v pár scénách... rozpadá se to, jakoby ona pověstná rodinná kletba opravdu přecházela, snad i na film samotný. Sledujeme despotického fotra, který rankuje svoje syny podle oblíbenosti (a ještě jim to řekne přímo do ksichtu) a všechny je chce vidět v pro-wrestlingu, aby dosáhli toho, co jemu bylo "ukradeno od úst" a synáčkové, celá famílie, s náboženskou a dystancující se matkou (která je v rámci filmu skoro neexistující), jsou si i tak hodně blízcí a pracují tvrdě na splnění tohohle cíle (někteří steroidy, někteří kokainem) a otci je jedno, že jde přes mrtvoly svých dětí. Kevin (Zac Efron), který je zpočátku #1 je rychle upozaděn, ač fyzicky nejtalentovanější a největší dříč, má holt slabší mic-skills a ráz, takže se do popředí proderou jeho bratři (i přes touhu naplnit otcovo přání jsou pro něj bratři ale tou nejdůležitější věcí, což je asi nejspásnější a nejpozitivnějších charakteristika hlavní postavy), a ti jaksi, nevinně, pořád sice drží při sobě, nicméně je to politika rodiny, politika toho, co lidé chtějí vidět v jejich práci, co drží Kevina v pozadí, než dostane opět svoji šanci. Nejlepší physique (a He-Man haircut) transformation definitivně přinesl Zac Efron, ale jako celek to až překvapivě proplouvá, je plané, bez silnějšího nebo výraznějšího climax momentu, který by vás zaujal. Silný námět holt opět neudělal sám o sobě kvalitní scénář a Sean Durkin jen spíše dostal dobrý projekt do rukou. Holta McCallanyho mám mnohem radši v rolích jaké předvádí třeba v Mindhunterovi. Jediná skvělá část je střetávání bratrů po jednotlivých úmrtích, v jakoby retrospektivních momentech, či snad to má být nebe? I tak se nelze ubránit, že jeden z mnou velmi očekávaných projektů působí i při dvou hodinách+ děsně zkratkovitě, nedořčeně a jaksi na půli cesty, ať jde o ukázku čehokoliv (i třeba Kevina jako otce, nebo jako bratra). I Jeremy Allen White mi tu přijde trestuhodně nevyužitý, ale možná jsem rozmlsaný z jeho geniálního chefa z 'The Bear'. Na to jak dlouho jsem na tohle čekal mi to připadá jako nějaká epizoda béčkové TV show, navlečená do vizuálně lepšího kabátu, ale určitě ne jako to, co se to prezentuje. Hodně o tom vypovídá i dost solidní ignorace ze strany jakýchkoliv předních ocenění. Slibovalo to víc, takže zkrátka... ()
Začíná to jako krásná rodinná idylka, ale pak se začne projevovat prokletí... Bylo to teda hutné sportovní drama. A ten fakt, že jde o true story, tomu hodně dodává na síle. Herecky pevné v kramflecích, filmařsky sebevědomé a stopář dvě deset akorát. ()
Výborný filmek, asi od půlky jede na nejvyšší level. Já si ani nemyslím že ta rodina je prokletá, prostě v sobě mají gen zuřivosti a ten ventilují a když denně blbnete, abyste ze sebe vystříkali adrenalin, těžko dožít vyššího věku se všema končetinama. Táta byl sice despota, ale v tomhle divadle se vyznal a na dobré slovo se úspěch nerodí, člověk prostě musí zasunout do slabin, aby z něho vytekl vítěz a táta to do kluků rval, až v nich zažehl semínka šampionů.. ()
80% ()
Není to nejlepší věc, co jsem kdy viděla, ale rozhodně nezklamala - velké plusy za Jeremyho Allena Whitea a ZACA EFRONA (konečně ukazuje, že fakt umí hrát!!), za vzhled do světa wrestlingu, o kterém jsem doteď neměla ponětí a za to, že snímek velmi dobře ukazuje, jak důležitá jsou rodinná pouta - a jak špatné je, když si rodiče promítají své sny do dětí. ()
Pokaždé, když se stane, že celý kinosál je na konci tiše jako myška a ještě dalších 10 minut jsou všichni zaraženi v hloubavé náladě, říkám si, že takový snímek umí udělat dojem. Jo mouchy bych tam asi také našla, ale budu brát Bratry spíše jako celek, zahalený v tónech zlaté hodinky a to bylo celkem příjemné. ()
Wrestling sice považuji za značně stupidní zábavu, ale mému zážitku z filmu to jen prospělo, protože to tomuhle příběhu o smutných malých klucích uvězněných v groteskně maskulinních tělech, jen dodává na tragičnosti. Pokud je člověku celý život vtloukáno do hlavy, že neúspěch je nepřípustný, stává se nakonec nevyhnutelným. V závěru snad trochu příliš doslovné ("its ok to cry" scéna), ale zafungovalo to na mě stejně. 8/10 ()
Z celého filmu mě bavil jenom krátký vyhrocený výstup Rica Flaira v telce (cca 2 minuty stopáže). To je málo. To je opravdu příliš málo. Proč mě nebavil zbytek? Je to docela jednoduché. Tvůrci zkrátka nebyli schopni naplnit potenciál látky. Namísto toho, aby to bylo pořádně vyhrocené, tak je to spíš takové utahané a postavy ani témata nejsou dostatečně prokreslené na to, aby mě to citově nebo intelektuálně zainteresovalo. Chápu, odkud kam tvůrce mířil; Chápu, že chtěl vyprávět o toxické maskulinitě, jejíž auru wrestling nese a ukázat, jak maligní to je. Bývalý wrestler a nynější otec od rodiny, Fritz von Erich, své syny učí, že musí být nejtvrdší z nejtvrdších, aby je svět nesemlel, ale přesto se mu takřka všichni zabili, protože tou výchovou byli psychicky rozjebaný. Iron Claw je taky dobrej název (distributor si to zjevně neuvědomil), protože železný spár je nejen signifikantním chvatem von Erichových, ale zrovna tak i onen otec drží svou rodinu v železném spáru. Sean Durkin to celé ale nebyl schopen dobře prokreslit a vystihnout, takže ač vidím, kam mířil, tak mě to nestrhlo a jeho film se v mém srdci fakt neudrží. Steroidama nateklýho Zaca Efrona si ale pamatovat budu! Sice vypadá hrozně, ale k tý postavě se to hodí. Hraje sice taky dobře, ale nutno dodat, že nemá moc co hrát, protože jeho Kevin je takovej hloupoučkej dobrák, kterej si nic moc neuvědomuje. ______Kdybych tu látku zpracovával já, zaměřil bych se jak na psychologické prokreslení postav, tak i na vyhrocenou stránku tý buranský show. Střídal bych frenetické pasáže toho uměle vyhrocenýho a nabubřelýho wrestlingu s pasážemi, které se noří do co možná největší hloubky vztahů a prožitků postav, na které těžce doléhá jejich prostředí stejně jako vliv jejich otce. Toho hraje Holt McCallany, kterého mám sice rád z Mindhuntera, ale s touhle rolí si moc neporadil. Působí sice jako přísnej a strohej otec, ale když se podíváme na skutečného Fritze von Ericha - a hlavně si ho poslechneme - tak si tu bestii, která má na svědomí vlastní syny, vidíme docela jasně. I to je dokladech mého tvrzení, že celý tenhle film, celé to pojetí látky, je příliš podvýživené a umírněné. Proto to není zajímavé ani příliš zábavné - teda až na ten 2min flex Rica Flaira, ale to bych se vracel na začátek... ()
Wrestling v České Republice rozhodně nikdy nebyl tak populární jako v Americe, kde je to zábava číslo jedna. Ale Češi na takový druh zábavy zkrátka nemají náturu, což já plně respektuji, a takto vlastně přistupuji i k tomuto filmu. Jak bylo řečeno ve snímku samotném – je to jeden velký podvod, který dle mého nemá se sportem nic společného. I když samozřejmě dřinu zápasníkům neupírám. Ve filmu sledujeme tragický vzestup a pád rodiny, která je vedena fanatickým otcem a nábožensky smýšlící matkou, která nedokáže nikdy včas zakročit. Na mě je ale celý film až moc utahaný, předvídatelný. A i když je příběh bratrů bezesporu zajímavý, stále si nejsem jist, zda si to zaslouží svůj film. Možná kdyby režisér Sean Durkin něčím překvapil, mohlo to dopadnout jinak, ale jeho režie je sakra nemastná, neslaná. Přesteroidovanému Zacu Efronovi tady nedokážu přijít na chuť, sice se vehementně snaží, ale tahle role zkrátka nebyla pro něj. Majákem naděje celého filmu je skvělá Lily James, která ale dostává snad jako jediná ženská minimum prostoru. Psychopatická a posedlá verze tatíka ale Holtu McCallanymu sedla dokonale a tady se casting povedl. Ve finále je to jeden z těch průměrnějších filmů podle skutečné události. ()
Jsem fanda sportovních filmů podle skutečné události, i když zrovna wrestling pro mě nikdy nepatřil mezi zajímavý sport, ale přiznám, že jsem od tohoto filmu očekával více. Zac Efron překvapil svou proměnou, opravdu razantní fyzickou proměnou a zahrál svou roli velmi dobře. Rodina to byla hodně podivná v čele s chladným otcem a matkou. Co mě ale zastavilo u průměrného hodnocení je to, jak na mě film působil, a to velmi depresivně. Co si tato rodina prožila, tak je velmi smutné, hlavně u Kevina, protože otcovi a matce dle filmu bylo vše, co se událo docela šumák. Opravdu zvláštní až podivný depresivní film. ()
| A24 | Nasypaný Efron, White, Dickinson, pekná osemdesiatková forma a super trailery. Dosť som tušil, že to bude good a už prvé zahraničné recenzie naznačovali tearjerker roku. A je to pravda. The Iron Claw ma bavilo sústavne po celú dobu, aby ma v závere totálne emocionálne odrovnalo. Nechýbalo veľa k obrovskej športovej pecke, pár chybyčiek sa predsa len našlo, ale nie je podstatné. Moja prvá skúsenosť s Durkinom a úprimne, chcem od neho vidieť takého viac. Viac TU. | Hodnotenie: 8/10 | ()
Asi jako jeden z menšiny tady wrestling miluju a byl jsem seznámen s tragickými událostmi, které postihly Von Erichovi, takže jsem byl z příběhového hlediska připraven na to, co přijde a mohl mě tak překvapit jenom režisér, respektive, jak to celé pojme a ani ten vyloženě nezklamal. Možnost vidět celou rodinu očima Zaca Efrona, který se snaží určitým způsobem odprostit ze spárů svého otce mě hodně bavil, ve druhé polovině to s každou další tragédií začne nabírat slušně na obrátkách a nedokážu si představit tu náladu v domě po posledním úmrtí, hold, asi tam nějaké to prokletí bylo. Konec správně emocionální, ale nemůžu si odpustit fakt, že film nebyl převážně o wrestlingu, i když by jim měl být. Chápu, proč tomu tak není, ale zmínit to musím. Krom tohohle mínuska musím pochválit stylové osmdesátky a výběr hudby, to bylo super. A divákům doporučuju zkouknout, protože rozhodně nemusíte mít rádi wrestling, aby se Vám tenhle film zalíbil. Lepší 3* ()
Reklama