Režie:
Franco ZeffirelliKamera:
David WatkinHudba:
Ennio MorriconeHrají:
Mel Gibson, Glenn Close, Alan Bates, Paul Scofield, Ian Holm, Helena Bonham Carter, Stephen Dillane, Nathaniel Parker, Christien Anholt, Pete Postlethwaite (více)Obsahy(1)
Kralevic Hamlet se účastní pohřbu svého otce, po jehož tragickém skonu zaujímá jeho místo po matčině boku strýc Klaudius. Jako nový král na Hamleta naléhá, aby se co nejrychleji oženil s Ofélií, Hamletovi se však ve snu zjeví duch jeho otce a prozradí mu, jak se ve skutečnosti věci mají. Zdrcený Hamlet je tak postaven před nejtěžší volbu svého života… Italský režisér Franco Zeffirelli se v kinematografii prosadil adaptací Shakespearovy komedie Zkrocení zlé ženy (1966), kterou pojal jako nečekaně dynamickou, až bujarou zábavu, zasazenou do renesančních kulis. Ještě úspěšnější byl Zeffirelli s filmem Romeo a Julie (1968), v němž obvyklý patos a sentiment nahradil dramatickým spádem a strhující citovou naléhavostí. Podobný realizační klíč, využívaný také v jeho operních a divadelních inscenacích, zvolil tvůrce v roce 1990 i ve filmovém přepisu Hamleta. Shakespearovy dialogy, plné sofismů a metafor, jsou zde většinou kráceny tak, aby děj měl co nejrychlejší spád. Za stejným účelem jsou z původního textu škrtnuty některé vedlejší motivy (tažení norského kralevice Fortinbrase). Na první pohled možná překvapující obsazení Mela Gibsona do hlavní role má rovněž svůj původ ve snaze přiblížit starý příběh divákům, zvyklým na kánony akčního filmu. Zeffirelli se pro Gibsona rozhodl po zhlédnutí filmu Smrtonosná zbraň: scéna, v níž se zhroucený policista Riggs nemůže odhodlat k sebevraždě, byla pro něj moderní a výborně zahranou analogií známého monologu „Být či nebýt.“ Zatímco tragédie veronských milenců v Zeffirelliho podání koncem šedesátých let korespondovala s tehdejší revoltou mládeže proti konvencím a předsudkům rodičovské generace, nový Hamlet není osobní výpovědí ani osobitou interpretací. Příběh váhavého mstitele je inscenován s příslovečnou Zeffirelliho kultivovaností a výtvarnou vytříbeností, a jako takový se kromě řady dalších cen dočkal dvojnásobné nominace na Oscara. (Česká televize)
(více)Videa (1)
Recenze (123)
Jsem kulturní barbar, do divadla byste mě nedostali ani párem volů a na klasiku koukám mezi prsty, dokud mi ji někdo nepodá stravitelným způsobem. A tak se ani není co divit, že mě tahle filmová adaptace Hamleta mile překvapila, jakkoliv výkony herců byly divadelně teatrální (což byl nepochybně záměr, ale já mám prostě radši civilní, přirozené dialogy než recitační přednes). Pokud jste milovníci divadelních her, oper, muzikálů a podobně, odečtěte si od mého hodnocení libovolný počet procent až do nuly. 3* za film + 1* za fešáka Mela Gibsona. 75% ()
Zpočátku mi trochu vadilo to, že je film spíše divadlo před kamerami. Postavy v podstatě slovo od slova říkali text tak, jak byl napsán Shakespearem. Ovšem po chvíli si na to člověk zvykne a na konci jsem si již dokonce nedokázal představit, že by to bylo jinak. Jinak Gibson zahrál Hamleta opravdu dobře a myslím si, že film asi nemůže zklamat. Co mě ale opravdu iritovalo, byla ta hrozná paruka, kterou měl po celý film král a Hamletův strýc Klaudius na hlavě. To se nedalo... ()
Tohle provedení se mi velmi líbilo, ačkoli expert na Shakespeara ani Hamleta zrovna nejsem, takže nemám moc s čím srovnávat. Popravdě jsem čekala spíš nudu, ale z několika důvodů jsem se nakonec opravdu nenudila. Za prvé: Herecké výkony, zejména Mel Gibson. Jeho jméno na obálce filmu mi tam nejdřív jaksi nesedělo - ale, tyjo, že byl fakt dobrej? Kdo by to byl řekl? Asi si hodně dlouho budu Hamleta představovat s Gibsonovským obličejem :-) Za druhé: Atmosféra. Chvílemi velmi těžká, chvílemi naopak vtipná (překvapivě, že by Shakespeare byl i vtipálek? :-), chvílemi parádně divadelní. Za mnohé určitě vděčíme vybroušeným dialogům (zřejmě z velké části původním, co jiného čekat, že?), občas malinko náročnějším na pochopení, ale jakmile si člověk zvykne, neměnil by. Za třetí: Pěkně udělaná kamera, která krásně dočinila dílo umělecké. (Zmínila bych i Morriconeho za čtvrté, ale uznejte, těch pár taktů za řeč až tak nestojí, ve vší úctě k mistrovi...) Velmi pěkné! ---DODATEK: OK, beru zpět, titulní skladba je pěkná, "těch pár taktů" byl výraz z mé strany přinejmenším -eeh- nepřesný... ()
Hamlet patří k vrcholným dílům Williama Shakespeara, to ví každý. Já osobně dánského prince sice za nejlepší jeho tragédii nepovažuji, ale celý Hamlet je natolik fascinujiícím dílem, že jím jen málokdy (v jakékoliv podobě) pohrdnu. Tahle adaptace od Zeffirelliho sice není to nejlepší zpracování (ale to je dáno jen a pouze existencí Tennantovy a zejména absolutně megaluxusní a nepřekonatelné Branaghovy verze). Tohle zpracování má ovšem lepší atmosféru - skutečné, pravé Skotsko, úžasné exteriéry, všechno jak má být. I herecké obsazení je prvotřídní, všichni jsou naprosto famózní (to se ale od britských herců tak nějak automaticky předpokládá)a to včetně Mela Gibsona, o kterém mnozí pochybovali, ale nikoliv já. Je to klasická shakespearovská adaptace, přesně jak má být. Jen se mi prostě ta Branaghova verze líbí víc, tady to je prostě o věci názoru a kdo ví, jak by mé hodnocení dopadlo, kdybych tuhle verzi viděl dřív. Takhle je to "jen" nesmírně zasloužených a nesmírně silných 85%. ()
Myslím, že jde o vydařenou adaptaci shakespearovské klasiky, kterou podpořily výborné výkony hereckých hvězd typu Mela Gibsona, Glenn Close, nebo Heleny Bonham-Carter. Franco Zeffirelli a Kenneth Branagh jsou zcela jistě výborní režiséři a své pokusy o shakesperovské filmy většinou dovádějí do úspěšných konců. Řekl bych, že Zeffirelli je na tom o malý kousek lépe, ale to už je věc názoru. ()
Galerie (47)
Zajímavosti (8)
- Exteriéry byly natáčeny u zřícenin Dunottar Castle jižně od skotského Aberdeenu. Pro většinu exteriérových záběrů hradu však byla postavena další scéna u vesnice několik kilometrů od Dunottaru. (mac000)
- Mel Gibson později prohlásil, že hrát vedle Paula Scofielda, to je “jako když vás hodí do ringu s Mikem Tysonem”. (džanik)
- Když v 90. letech uvedla v neděli Hamleta televize Nova, její ředitel Vladimír Železný se o týden později ve svém pořadu Volejte řediteli (od r. 1994) omlouval divákům za zařazení tohoto filmu do hlavního vysílacího času. (Přemek)
Reklama