Režie:
Jiří SvobodaScénář:
Petr ZikmundKamera:
Alois NožičkaHudba:
Jozef RevalloHrají:
Jana Brejchová, Radovan Lukavský, Radoslav Brzobohatý, Jiří Bartoška, Jiřina Steimarová, Evelyna Steimarová, Bohumil Švarc st., Zuzana Burianová, Anna Wetlinská, Václav Mareš, Jan Schmid (více)Obsahy(1)
Televizní hra Petra Zikmunda nás zavádí do prostředí veterinárního výzkumného ústavu v okamžiku, kdy se jeho pracovníci snaží vypořádat s náhlým výskytem vztekliny. Pracovní problém však přerůstá v osobní téma každého z nich, především v osobní téma MVDr. Evy Krausové. Až do tohoto okamžiku žila Eva tím nejběžnějším životem. Svobodná matka kolem čtyřicítky, zaměstnaná v ústavu prací, z níž se už stala rutina; jeden den v týdnu strávený s přítelem - bez nároku na jakoukoliv společnou perspektivu; krátké prázdniny u rodiny na venkově s dítětem, o něž se v průběhu roku stará Evina matka. Žena, která to nikam příliš nedotáhla. Až jednoho dne náhoda před ni předkládá příležitost, na niž od mládí podvědomě čekala a léty pozapomněla. Ale teď, ve čtyřiceti? Mnohé ze snů mládí se uzavřely, na mnoho věcí v životě Eva už rezignovala, a to všechno najednou připomíná chvíli, kdy se zdá, jako by čas utíkal rychleji a k naplnění něčeho velikého už příliš nezbývá. Náhodná nabídka se mění v posedlost a nakonec ve hru na život a na smrt. Televizní hru Jehla natočil režisér Jiří Svoboda v roce 1982. Do hlavní role obsadil Janu Brejchovou, která za ni získala na MTF v Plovdivu Hlavní cenu za nejlepší ženský herecký výkon. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (42)
Zaujímavá televízna inscenácia obsadená množstvom známych mien mi neponúkla mimoriadny zážitok. Bezkonkurenčne najlepšie sa svojej úlohy zmocnila Jana Brejchová. Ostatní si odohrali, čo mali v scenári a to bolo všetko. Myslím si, že zo situácie, keď sa v jednom období zdramatizujú pracovné, rodinné, vzťahové, zdravotné a iné problémy sa dalo vyťažiť viac. Ale aj to, čo bolo vytvorené je minimálne nadpriemerné a to nielen v kontexte vtedajšej televíznej tvorby. ()
Smrtící epidemie po česku. Ačkoli zde není téma nakažlivých nemocí to nejzásadnější. Spíše se jen na pozadí prostředí výzkumného ústavu zkoumají mezilidské vztahy. Brejchová byla skutečně dobrá - jakási mezinárodní TV cena za nejlepší herecký výkon byla patrně zasloužená. ()
Typický Svobodův syrový přístup, realistický děj a dobré herecké výkony. ()
Velmi dobré sólo Jany Brejchové v televizní miniatuře, která by se bez její účasti propadla v čase. Ale samozřejmě je radost sledovat její výkon, jen bych ocenila vhodnější zázemí pro takový koncert. ()
Na můj vkus příliš kašírované. Až v další práci se dalo poznat, že to soudruh Svoboda takhle cítí ()
České hvězdné obsazení se zajímavým scénářem. ()
Svoboda je stále pro mě dobrý režisérský řemeslník, a slušný člověk. ()
Výchozí téma, týkající se vztekliny a rozpoložení hlavní postavy - Evy Krausové, je silné. Ovšem rozvedení se rozplývá do pracovněpartnerskorodinných vztahů podobně jako v průměrném dílu Ordinace v růžové zahradě. Navíc kompozice v podobě předělů s datem nebo se záběrem na hodiny (asi symbol času) je vtíravá. Pozornost odpoutává i příliš dramatický hudební doprovod (hudba Jozef Revallo). Také role náhody snižuje mé hodnocení - proč mrtvou lišku musel najít zrovna syn veterinární laborantky? ()
Soudruzi neporučili větru, dešti, šířila se vzteklina. Asi proto je tento film skoro neznámý. Docela se mi líbil, ale na ty brutální veterinární zákroky koukat nešlo ani náhodou. Čtyřicetiletá lékařka bilancuje život jako kdyby ji už v životě nic nečekalo. Šeď a jenom šeď, život bez perspektiv, nad vším se vznáší bolševická ideologie. Takže se vlastně ani nedivím, že soudruzi tento film neměli rádi. Dnes se raději filmy o životě bez perspektiv, o dramatickém nárůstu sebevražd nebo o ideologiích současnosti netočí vůbec. Dnešní režiséři nemají ani tolik odvahy jako Jiří Svoboda. Točí jenom propagandu nebo hovadiny. ()
Velmi atraktivní téma. Řešila se vzteklina a mezilidské vztahy. Uvítala bych mnohem větší psychologickou hloubku, přece jenom to jsou závažná témata. Pak bych vrněla blahem. Takhle si pouze odfrknu a jedu dál. Jana Brejchová je velmi výrazná herečka. Ještě, že ji máme a můžeme si její herectví užít. ()
Těžkopádně zpracované nadčasové téma. 1) Tragický melodramatický televizně-inscenační tón vyvažují dobří herci. Nakonec s překvapením zjišťuji, že se mi výsledný tvar nakonec docela líbí._____ 2) Myslíte, že by snímek mohl v titulcích uvést dnešní mantru ochránců zvířat: No animals were harmed during the filming? ()
Tak stojí všechno na Janě Brejchové, nic jiného si nenamlouvejte. ()
Jiří Svoboda byl v osmdesátých létech mistrem napětí, což dokazuje i v tomto psychologickém televizním filmu z laboratorního prostředí. Jana Brejchová v roli veterinářky Evy, která má po kolegovi převzít celé oddělení výzkumu se nešťastně dostane do situace, která změní její pohled na svůj život. Atmosféra je dokonalá, k čemuž přispívá hudební nahrávka mého oblíbence Jozefa Revalla, která střídá synťácké zvuky s reálnými nástroji. Jiří Svoboda holt tenkrát uměl a každý jeho film byl silný zážitek. ()
Na můj vkus místy dost patetické, ale jinak dobré. Hvězdné obsazení nezklamalo a paní Brejchová si zaslouží za svoji roli můj obdiv. ()
V sedmdesátých a osmdesátých letech jsem se na televizi skoro vůbec nedíval. A jak jsem si už nedávno říkal, zřejmě mi tak uniklo mnoho zajímavých televizních inscenací, které až nyní postupně doháním a odděluji zrno od plev. Zde nešlo jen o vztahy mezi lidmi, ale též o vztahy mezi zvířaty, konkrétně liškami a myšmi... Pamatuji si na rodiče, kteří každý večer seděli před "bednou" a rozčilovali se: zase je tam něco psychologického, ve smyslu, ať s tím jdou někam. ()
Takové Svobodovo průměrné cvičení na úžasný Skalpel, prosím, fanoušci režisérových skvostů mohou tohle dílko klidně opomenout. O boj proti vzteklině ve skutečnosti nejde, spíš se hlavní hrdinka tak nějak potýká se svým neuspokojivým životem, nějak sama neví, co chce, je trochu hysterka a musí vařit Brzobohatýmu kafe. Pokud člověk přežije místy těžko pravděpodobné dialogy a přestane přemýšlet nad tím, proč mu Bartoška připomíná ministra Kalouska, čeká ho nenápadná nevzrušivá hodinka. ()
Solidní drama o ženě, které není zcela přáno jak v osobním, tak profesním životě. Zaujala mě dost drsně zabíraná pitva skutečné lišky a to, že být za minulého režimu veterinářem, byl v podstatě neúspěch, navíc špatně honorovaný. Herecké obsazení je až z říše snů, ale přišlo mi, že Jana Brejchová emoce trochu přeháněla. ()
Vyborna psychologicka sonda do nitra veterinarky, kterou vytecne zahrala Jana Brejchova. Zajimave prostredi veterinarniho vyzkumneho ustavu. Dobre vyobrazene vztahy doma i na pracovisti, kvalitni herecke vykony a dobre vypointovany zaver. ()
Úplně obyčejný příběh laborantky a jejích šťastných i smutných chvil. Jana Brejchová a její skvělý nepříliš hysterický (hurá!) výkon. Pomalé tempo, boj o poslední sny a touhy ve středním věku. Osobní i rodinný obětovaný boji proti vzteklině, domovem ženy je laboratoř, manželem práce. 80% ()
Zajímavá, neprávem zapomenutá, perla československé televize. Skvělá, velice přesvědčivá Jana Brejchová. Zajímavé a neotřelé téma. Na dobu vzniku velice povedené dílo. ()
Reklama