Režie:
František FilipScénář:
Zdeněk SvěrákKamera:
Ivan RybákHudba:
Jaroslav UhlířHrají:
Zuzana Bydžovská, Vlastimil Brodský, Ota Sklenčka, Martin Růžek, Jaromír Hanzlík, Josef Abrhám, Jana Dítětová, Čestmír Řanda st., Jan Fiala, Kateřina Frýbová, Libuše Havelková, Miriam Hynková (více)Obsahy(2)
Komedie s hořkým podtextem o jednom soudním případu, který prověřil lidské charaktery, má všechny klady autorského talentu Z. Svěráka. S humorem a s porozuměním vypráví příběh bývalého učitele na okresním městě Moutelíka (Vlastimil Brodský), který se dostal před soud kvůli pohlavku, uštědřenému synovi z prominentní maloměstské rodiny. Proces dostane začínající právnička (Z. Bydžovská), která pozná v Moutelíkovi charakterního člověka a pomůže mu znovu získat lidskou důstojnost, i když po právnické stránce je proces neúspěšný… (Česká televize)
(více)Recenze (82)
Minimalističnost (zde zřejmě vynucená financemi) vždy vyžaduje výborné výkony herců, což zde naštěstí zafungovalo. Zcela symbolicky se i do tohoto příběhu o lidské důstojnosti vplétá pletichářská nit protekcionismu a korupce. Obávám se, že dokud se tato nit bude naší společností proplétat, není se na co těšit. ()
Natvrdo řečeno, Svěrák se zde evidentně pokoušel napodobit Jiřího Hubače. Ocitl se tak ovšem daleko od pole svého záběru a v dostávání se postavám "na krev" evidentně není ve svých kramflecích, díky čemuž na svůj vzor citelně ztrácí (asi jako Cimrmanův Dědeček na Němcové Babičku). Stejně tak vysvětlení motivace některých postav hapruje. Třeba ten obrátivší kamarád, to by u Hubače byla excelentní studie na téma kamarádství vs. správná věc, tady to vyzní vysloveně účelově a trapně. Co na tom, že Brodský je excelentní, když Svěrákovi tam, kde nestačí povrchní humor, naprosto chybí lidská hloubka i scenáristické schopnosti. ()
Poslední léta protosocialistického režimu byla v očích mravně a kulturně zachovalejší části společnosti (vyjádření není pouze popisné, ale i až lékarnicky výstižné) časem jakéhosi vážení a převažování mravních hodnot. Stručně bychom tuto tendenci mohli popsat jako vzpouru proti pozitivně právní ortodoxii, myšlenkovému a mravnímu moru, který naší společnost v druhé polovině minulého století stál až příliš mnoho. Zdánlivě prostý a nezajímavý příběh podle vytříbeného, něžného mužství scénáře jednoho z cimrmanovských protagonistů se v tomto nasvícení mění v nadčasové naléhavé mravní poselství. Poselství, které burcuje nejen lidskou slušnost a smysl pro ideální hodnoty, ale i intelekt a jeho soudnost. Mravní rozhraní je vždy těhotné svou až sopečnou tektoničností velkých témat a mravních katarzí. A jeho přesné intuitivní postižení zase nadčasovým rozměrem. Divák, zejména poučený, otevřený a naslouchající divák, pak cítěním i dosažením mimořádného zážitku. Zážitku, na který se po léta a desetiletí nezapomíná. ()
Inscenace z pera Zdeňka Svěráka, která patří do Zlatého fondu českého televizního filmu. Vynikající Vlastimil Brodský v hlavní roli obžalovaného a neméně skvěle hrající Zuzana Bydžovská v roli jeho obhájkyně. Zápletka přímo ze života dokonale zrežírovaná Františkem Filipem. Tak to v životě chodí pořád dokola, ať je jakákoliv doba. Ještě nesmím zapomenout na krásný hudební doprovod Jaroslava Uhlíře. ()
Prominentní nevychovaný blbeček šikanuje učitele a ten za to nese odpovědnost a trest. Rok 2011? Ne, ne, toto se dělo již dávno, jak nám ukazuje scénář bývalého učitele Zdeňka Svěráka. Slušnost, čest, důstojnost a morálka se svíjí pod dusivým polštářem hrubosti, nadutosti a zbabělosti, živené mocí a penězi. Vynikající Vlastimil Brodský, velmi zajímavý výkon Zuzany Bydžovské (především její závěrečná řeč by se dala vytesat do kamene) a velmi přirozený Ota Sklenčka jsou veliké klady filmu. Ale i ostatní role jsou obsazeny skvěle! Jen role (ne výkon) Libušky Havelkové je poněkud mimo. Trošku mě mrzí, ale zároveň to oceňuji, že konec filmu nebyl patetický, i když by slušelo nějaké dramatičtější zakončení. Každopádně, o komedii se opravdu nejedná. ()
Galerie (5)
Zajímavosti (4)
- Během natáčení pana Brodského málem přejel projíždějící autobus. Incident je dokonce zachycen ve filmu. (Haniczka)
- Frázi „Nepozdravil jsem pana učitele, protože už nás neučí“ nepoužil Zdeněk Svěrák naposled. Stejná věta zazněla i ve filmu Vratné lahve (2006). (Panfilmex)
- Když se advokátka loučí v kině s jeho vedoucím, je za ní vidět plakát na poslední film s Louis de Funèsem Četník a četnice. (Snorlax)
Reklama