Režie:
Frank CapraScénář:
Robert RiskinKamera:
Joseph WalkerHudba:
Howard JacksonHrají:
Gary Cooper, Jean Arthur, George Bancroft, Lionel Stander, Douglass Dumbrille, Raymond Walburn, H.B. Warner, Ruth Donnelly, John Wray, Dennis O'Keefe (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Longfellow Deeds žije spokojeným životem v městečku Mandrake Falls, píše básně, hraje na tubu v místní kapele a nic mu nechybí. Jeho život se však jednoho dne obrátí vzhůru nohama, když neočekávaně zdědí 20 milionů dolarů. Pan Deeds odjíždí do New Yorku... (Trainspotter)
Recenze (50)
O tomto filmu jsem se dozvěděl díky Bohumilu Hrabalovi, který o něm moc hezky píše ve svém textu Krasosmutnění (úžasná historka o tom, jak na tomto filmu byli jeho rodiče a tatínek žárlil na Garyho Coopera: "Mlč, mlč, proboha mlč, já jsem viděl, jak jsi se dívala na Garyho Coopera, takhle se slušná ženská nedívá, takhle se má dívat jedině na svého muže!.. - "Ale vždyť je to biograf, a pak ten Gary, vždyť po něm všechny ženy touží... krasavec a přitom tak chlapecký." - "Cože", zakřičel otec, "tak ty se přiznáváš, že po něm toužíš? Na kolena, a přiznej se! Kdybys ho někde potkala, že bys byla jeho, přiznej se!" - "Těžko bych se asi ubránila, ten Gary je silnější než všechny předsudky."). Když jsem si fim pustil, zjistil jsem, že je docela podobný jinému Caprovu filmu Život je krásný, který jsem už viděl v minulosti a který figuruje v TOP 300. V obou filmech se objevuje výrazné morální poselství a oba mohou působit z dnešního pohledu až naivně, ale stejně se mi to líbí, a jen málokoho ty filmy nechají chladným i po tolika letech od jejich vzniku. Viděl jsem od Capry jenom dva filmy, ale už soudím, že to byl pozoruhodný chlapík, který se navždy zapsal do filmové historie, a jeho filmy jsou dnes velká libovka (nejen) pro každého správného fandu starých zlatých časů Hollywoodu. Mně osobně se tam sice občas vkrádala nuda či pobavená přezíravost, ale stejně mě ten film oslovil a bavil - skutečnost, že film přežil všechny své tvůrce a oslovuje lidi i v novém století, je nejlepším dokladem jeho nesmrtelnosti. Gary Cooper byl vážně skvělý herec, člověk chápe Hrabalovu maminku i po těch letech :) ()
Gary Cooper se pro roli Longfellow Deedse narodil a jeho chlapecký šarm je neodolatelný. Moralizující, leč pohodový filmeček, oslavující lidskost, dobrosrdečnost a nefalšované štěstí, který musí oblomit i nejzatvrzelejší bručouny. Capra mě opět dokázal přesvědčit, že na tom našem světě to tak špatné není, stačí jen otevřít srdce. Dnes už žádný režisér podobný pocit navodit neumí a velká většina současných hollywoodských komedií je nestravitelná. Stvrzujícím příkladem je Sandlerův remake z roku 2002, jenž se ale zřejme do vkusu nových generací trefí mnohem víc. Bohužel. ()
Longfellow Deeds ~ zcela univerzální příklad někoho, kdo má v sobě, abych tak řekl, "příliš přírody", kdo je tak trochu "pixilated" (odchován skřítky) ~ někoho, kdo je skrnaskrz čestný, přímý, upřímný, lidský, spontánní, kdo se vůbec, ale vůbec nebrání hře (ostatně, sám hraje na tubu, skládá básně); pro mnohé jistě (zranitelný) prosťáček boží ~ učiněný Candide, nevinnost sama!, při tom ale příčetnější než kdokoli jiný a vnitřně svobodný k tomu. Nepřekvapivě jej mají v oblibě zvířata (již úvodní Deedsův nástup na scénu je doprovázen radostnou reakcí psa). Obdivuje se velkým postavám minulosti, těm zářným příkladům amerického snu. Při jedné příležitosti dokonce cituje Thoreaua ~ ano, toho advokáta všeho divokého a nespoutaného! (Kdo bez donucení cituje Thoreaua?) Zkrátka a dobře, už předlouho mě žádná filmová postava tak upřímně a ze srdce nedojala svou nezkažeností a prostou krásou prostou všech rafinovaností. Odít se tak do rubáše deedsovské skromnosti, nezištného zájmu o druhé, dětského nadšení... Kdo by o tom alespoň jednou nesnil? ()
Dickensovský model převrácen z bosých nohou chudinské čtvrti do haciendy s hladce naleštěným zábradlím, po němž s oblibou klouzá venkovský prosťáček, průměrný hráč na tubu (merci, Berg), podprůměrný poeta a majitel imaginární přítelkyně Longfellow Deeds. Po úmrtí bohatého strýčka putuje do velkého zlého města, v němž na něj čeká dědictví a zlotřilá novinářská čmuchalka, která Pana Popelku Garyho Coopera vláčí bahnem, ale při putování poznává, že zlatý americký hoch má platinové srdce a železné ruce jako stvořené k pravým i levým hákům. Komediálně na výši, romanticky na vlně a sociálně nepřepjaté. Snad proto, že Capra konečně využil nadsázku, v níž chudí farmáři uctívají svého chlebodárce toastem od paňmámy. Půvabně zlobivá hlavní hrdinka Jean Arthur viděla svůj film až v o 36 let později na filmovém festivalu. Vy tak dlouho nečekejte, Gary Cooper je muž do každého počasí a závěrečná scéna u soudu jednou z nejhumornějších přestřelek v soudní síni...Are you pixilated?:-) 90% ()
Ach, tak tohle bylo vynikající! Funkční jako romantická komedie i lehce mravokárné drama, které však přes prsty ničemníkům nedává nějak velkolepě ani srdceryvně, ale vtipně a chytře, Závěrečná obhajoba páně Coopera u soudu dodala poslední cípek do pětihvězdičkového zážitku. Hlavní hrdina s defacto švejkovským šmrncem nádherně proplouvá světem pokrytců, lhářů a hamounů, aby nakonec skončil v náruči jen zdánlivě cynické Jean Arthur a vůbec se mu nedivím. ()
Galerie (27)
Zajímavosti (15)
- Původně se Frank Capra chystal natočit po filmu Dostihy smrti snímek Ztracený obzor, ale Ronald Colman měl zrovna plno práce s jiným filmem, tak Capra, aby nezahálel, natočil Úžasnou událost. (Trainspotter)
- Scénarista Robert Riskin považoval tento film za svůj nejoblíbenější. (Trainspotter)
- Podle zpráv Motion Picture Herald, byl film zakázán v Německu a to údajně proto, že v něm nehrají árijští herci. (Trainspotter)
Reklama