Režie:
Jacinto CarvalhoScénář:
Jacinto CarvalhoVOD (1)
Obsahy(1)
Film o filmu, který se stal fenoménem a mnoha zúčastněným změnil život... Nizozemský režisér Paul Verhoeven měl na začátku 90. let za sebou velmi slušnou kariéru nejen v rodné Evropě, ale i v Hollywoodu. Zdálo se, že je specialistou na sci-fi thrillery (režíroval například snímky RoboCop či Total Recall). Do historie kinematografie se ovšem zapsal především skandálním snímkem Základní instinkt z roku 1992, který se stal jakýmsi prototypem moderního thrilleru, kde nesmí chybět sex, drogy a násilí. Scénář napsal Joe Eszterhas (traduje se, že prý mu to trvalo pouhých deset dnů), do hlavní ženské role si Verhoeven spolu s představitelem hlavní mužské role Michaelem Douglasem vybrali do té doby „nehvězdnou“ Sharon Stoneovou. Realizace, uvedení ani přijetí nebyly jednoduché. Kromě slávy a cen přinesl film hercům i dalším tvůrcům řadu komplikací a dokonce i trápení. Své o tom ví například Sharon Stoneová, z níž udělala ikonu jedna jediná konkrétní scéna, k níž ji tvůrci dostrkali tak trochu podvodem a o níž herečka tvrdí, že jí zničila život. Po třiceti letech od vzniku filmu na něj zavzpomínali všichni zmínění umělci, a vyprávění je to opravdu nesmírně zajímavé. (Česká televize)
(více)Recenze (8)
Pro samotné adorátory kultovního Základního instinktu nebo Verhoevenovy devadesátkové drzosti naprostá povinnost! Obsahově by se dalo ptát, zda byl dokument skutečně hodnotný, jelikož kdo má (třeba jako já) Základní instinkt dost rád, tak většinu zde řečených informací už dávno ví.. Ovšem díky autentickému vyjádření herců k tématům v tom je cosi navíc. Třeba o rozsahu role Micheala Douglase v samotném vzniku jsem neměl ponětí. A stejně tak se mi líbilo věnování se tématu ohledně samotného vnímání Sharon Stone, které Základní instinkt zabil kariéru... Škoda, že přichází do doby nasáklé MeToo.. ()
Připomínka jednoho oprávněného fenoménu s důrazem na bulvární stránku věci. Joe Eszterhas se díky tučnému honoráři (scénář způsobil rozruch, ještě než padla první klapka, takže se okolo něj strhla solidní mela) zařadil mezi nejlépe placené scenáristy, nicméně Michael Douglas a holandský provokatér Paul Verhoeven v něm chtěli přepisovat. Neuspěli. Problém měli i se zamýšlenou herečkou. Sharon Stone už bylo přes třicet, toho času poměrně neznámá, takže s ohledem na jiskrnou a pikantní látku vlastně i sama dost riskovala. Navíc první dny na place byla „na výměnu“. Až pak v sobě probudila ďábla, kterého tenhle příběh potřeboval. Ačkoliv šlo o obří hit, role pro ni měla důsledky v profesním i osobním životě. Slavné sekvenci policejního výslechu pomohla světla umístěná na podlaze, známá scéna překřížených nohou pak měla vzniknout tak, že si Sharon měla odložit kalhotky, protože se odrážely v kameře. A právě o intimnosti záběru a „kompletní“ pravdě o něm se tu dost hovoří… Verhoeven, který dlouhodobě odvážně vyzdvihoval násilí a sex a který vždy předkládal silné ženské hrdinky, nicméně ve všech směrech dosáhl svého. Dokument víc o sentimentu, než o nějakých klíčových informacích a zajímavostech. Ale zase furt lepší, že stěžejní hráči prostě zavzpomínali, než abychom sledovali nějaký z různých retro rozhovorů a nahrávek poskládaný paskvil. ()
Základní kámen pro styk. Rozeklaný zmijí jazyk. Půda pro Báthory pudů. Sapfó nestřídmého sofa. Apokalyptické, tělesné sousoší Kalypsó a jejího "otroka." S vyhazovačkou rozumové stopy, která to ráda "zvostra." Sirénou pro vyzvědače orga/ni/smů šera. Zve na prohlídku otevřených, dámských komnat. ()
Zajímavé minimálně v tom směru jak Francouzi -kde o cinefila zakopneš na každém kroku- točí američtější dokumenty než Američané. S důrazem na bulvární. Zábavné maximálně když mluví Eszterhas, Verhoeven nebo Douglas. Se Sharon je to problematičtější, ale řekněme, že se ještě krotila :) Nakonec, je to dokument převážně o ní, takže stěžovat si, že nesleze ze záběru, by bylo poněkud od věci. ()
Francouzi tyhe dokumenty prostě umí. Film mám rád, i když ho neadoruju. Tenhle pohled do zákulisí se povedl. ()
Parta tvůrců jednoho legendárního filmu se sešli, aby o něm pokecali. Já považuju Základní instinkt (1992) za jeden z nejpřeceňovanějších filmů, ikdyž ve své době byl provokativním zjevením, na který se dobře koukalo. Tento dokument nepřinesl informativně nic extra, jen pár vzpomínek, ubrečenost Sharon Stone, co jí tenhle film všechno v životě provedl a sestřih několika nahých scén jako někde z fan webu. Za mne velmi slabý dokument, ikdyž jako pamětníka mne to zasáhlo nějakým tím sentimentem. ()
Dokument není nezajímavý, ale je neinformativní. Každý kdo je trochu obeznámen s bulvárem, dostal všechny informace před třiceti lety předžvýkané novináři. Jeho existenci s ohledem na me too ale rozumím. ()
Nebejt Sharoniny angažovanosti... ()
Reklama