Režie:
Andrea BianchiScénář:
Piero RegnoliObsahy(1)
Kosti praskají, střeva jsou trhána na kusy - vítejte v Itálii. S prastarými texty si není radno zahrávat. Rozluštění tajemství prastarých svitků, jejichž text dokáže oživit dávno mrtvé osoby, je první velkou chybou, jakou ve svém životě profesor Ayres učinil. Tou druhou pak bylo pozvání přátel, z jejichž poklidného pobytu v profesorově sídle se stává boj o holé přežití v obklíčení věčně hladových zombie. Těch jsou desítky, lační po mase a vnitřnostech, a navzdory svému stavu jsou až neuvěritelně bystré a vynalézavé. O to těžší boj hrstku přeživších čeká. (Řitka video)
(více)Recenze (96)
Děj, jak se dalo čekat, nula nula nic, ale to vynahrazuje opravdu hustý výskyt zombií od začátku až do konce. Masky jsou podařené, při detailních záběrech z nich lezou červy, akorát ta sukna, co mají na sobě, jsou až moc zachovalá. Mají ty klasické pomalé klátivé pohyby, ale jinak překvapují svými schopnostmi. Umí zacházet se sekyrou a kosou, umí házet kudlou, šplhat po zdi a dokonce obsluhovat cirkulárku. Opravdu šikovní zombíci. Asi nějaký vyšší vývojový stupeň :o)....V rámci zombie žánru poměrně slušný a chílemi i dost brutální přírůstek. ()
Toskánske prekultivované prostredie plus primitivistický horor? No to bol už najvyšší čas... Poznáte to. Dívate sa na nejaký film a kombinácia niekoľkých okolností v ňom sa vyskytujúcich vám učarí do takej miery, že s maximálnym hodnotením neváhate. Dokonca aj vtedy, ak ide o čistý brak, teda o podivuhodné (bitevné) pole, kde sa rodí fenomén kultu. Démon umenia číha na každom kroku, ale vy si nedokážete pomôcť :-) Režisér Andrea Bianchi je snáď učinený zázrak, pretože dokonale chápe, čo je pre žáner zombie hororu najpodstatnejšie: 1) dostatočne strašidelné masky, ktoré 2) je vidno dostatočne dlho, 3) dostatočne často a 4) v dostatočnom osvetlení 5) za sprievodu bizarnej, disonantnej, kakofonickej elektronickej hudby. Sci-fi zvuky a hnijúce mäso z etruských (!) mŕtvol, tomu hovorím avantgarda bez akéhokoľvek pejoratívneho podtextu (o dekapitácii a defenestrácii v jedinom zábere či mníšskom happeningu na námet Poslednej večere ani nehovoriac). Masky sú modelované tak expresívne, až sa stávajú takmer amorfnými a svojou sugestivitou tak prekonávajú také úchvatné diela akými je ikonická Fulciho "conquistador zombie" zo Zombi 2 alebo Romerov "kravaťák" (Dr. Tongue) z Day of the Dead (pán s poškodenou dolnou čeľusťou, takže jeho jazyk visí ako kravata). Kravaťák je mimochodom len vylepšená verzia jednej z masiek v Burial Ground! Všetky ďalšie "podružnosti" loajálne slúžia tomu, čoho sa srdiečko fanúšika nevie dočkať - exkluzívnej módnej prehliadke pre trochu (dosť) staršie anorektičky na sezónu primavera-estate 1981, značka MM (memento mori). Hans Baldung Grien by dal päť. ()
Srdce každého oldschool hororistu musí zaplesať už pri prvej maske zombíka na začiatku. Atmosféra, ako to vedeli len taliani na začiatku 80s, stále skvelé masky, praktické gore FX, hrad, príroda okolo, navrch niečo kontroverzných scén, zapiesť s extra porciou cheese. Giordano je stále sexy, záver je čerešničkou na torte. Žiadne intelektuálne pokusy, len pure horor, dokonalý vo svojej nedokonalosti. ()
Na podobných filmoch ako tento, sa dá vidieť, že Fulci nebol len mesiar, ale v jeho filmoch je aj veľa majstrovskej filmárčiny. Tento kúsok je však skutočne "iba" čistokrvná mesiarčina, plná nekončiacich vĺn hnusných prehnitých zombie. To je však viac ako kritika púha vlastnosť tohto filmu, ktorú mnohí určite ocenia. Maskéri sa jednoznačne vyblbli a koniec koncov aj niektoré usmrtenia boli značne originálne (na druhú stranu je to však občas očividná vykrádačka Fulciho Zombie 2). Milovníci zombie podžánru však hádam ani nemôžu byť sklamaní. (6.3/10) ()
„Mŕtvi mi vždy naháňali strach; je lepšie, nechať ich na pokoji.“ 85 minút nie je veľa, ale pokiaľ ich máte stráviť v spoločnosti hororu, kde naozaj ide len o gore, biedne masky zombíkov a nezmyselné jednanie postáv, JE to veľa. Dvojnásobne ak už ste nejaký taliansky zombícky horor 70./80. rokov videli a všetko vám bude pripadať povedomé. Niekto stále niekam uteká, niekto kričí, niekedy si zombík strká slizké biele črevá do ústnej dutiny... no, Romero to práve nie je. Do opustenej vily prídu hostia, padne noc, objavia sa zombíci (niekoľko desaťročí pred Dannym Boyleom ich naučil Andrea Bianchi stvárať také nezombícke kúsky, ako je používanie nástrojov alebo šplhanie na prvé poschodie), hostia a zombíci sa navzájom požierajú/likvidujú strelou/silným úderom do hlavy a toto trvá stereotypných 85 minút (takže za tých zopár dobrých nápadov budete vďační - kosa, mnísi, syn posadnutý bradavkami svojej mamy). Viac v mojej recenzii na Recenzie.org: http://recenzie.org/zombici/194-noci-hrozy-40- ()
Galerie (19)
Photo © Film Concept Group
![Noci hrůzy - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/000/245/245166_018686.jpg)
Reklama