Režie:
Ed HarrisScénář:
Barbara TurnerKamera:
Lisa RinzlerHudba:
Jeff BealHrají:
Ed Harris, Marcia Gay Harden, Tom Bower, Bud Cort, Amy Madigan, John Heard, Val Kilmer, Jeffrey Tambor, John Rothman, Claire Beckman, Jennifer Connelly (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Život světoznámého newyorského malíře Jacksona Pollocka nebyl vždy plný úspěchů a ocenění. Jeho násilnický a radikální styl tvorby mnohé odrazoval, Pollockovo nové umění bylo považováno za obskurní, své obdivovatele si hledalo jen postupně. A autor na tom nebyl o nic lépe. Kromě zápasu s míněním veřejnosti totiž sváděl mnohem těžší, vnitřní bitvy, v nichž vyhrávají jen ti nejsilnější. Mezi ně však Pollock nepatřil. Osobní démoni, tolik přínosní pro jeho tvorbu, ho postupně sžírali a nedopřáli mu odpočinku...dokud nezvítězili. (oficiální text distributora)
(více)Videa (1)
Recenze (141)
Chlast a umění, to k sobě prostě patří. Jeho obrazy byly úžasný. Stejně tak i jeho herecká i režisérská role. Při jeho akčním malování jsem mu věřil každej tah-netah štětcem. Společně s hudbou je výsledek výborně "namalovaný". Nominaci na Oskara pro Harrise se nedivim a Oskar za vedlejší roli pro Harden je určitě zasloužený. Doporučuju. ()
Režíroval, produkoval, zahrál si hlavní roli. Otcem projektu o světoznámém americkém malíři a notně nesnesitelném muži se stal Ed Harris, který o látku roky usiloval. Režíruje zručně, ale místy měl „poslechnout“ střihače a něco vynechat. Zvlášť když scénář nepatří mezi nejnápaditější. Několik silných momentů nicméně přináší – Pollockovi změny nálad, energetické malování, kterým vybíjel emoce a snižoval úzkost. Jeho nulové zaměření na kompozici je i dnes poměrně zajímavé. I pro výtvarně nepolíbené publikum. Tři až čtyři, podle nálady. ()
První projekce: 06.01.2009 (***) Druhá projekce: 26-28.12.2017 (****) | Při první projekci jsem o Pollockovi nevěděl víc, než řekl samotný film a stejně rozpašitý jsem byl i po jeho dosledování, nicméně myslím, že v té dbě jsem se pokusil o svůj první obraz technikou akční malby. Po téměř devíti letech jsem si dal druhou projekci, jako završení knihy "Jackson Pollock - Výroky a rozhovory", tentokrát už obeznámený s tím minimem toho, co se zachovalo a víceméně většinou z rozhovorů lidí, co Pollocka znali, protože sám nic nepsal a rozhovory se skoro zdráhal podávat a dokonce ani se svými nejbližšími toho příliš nenamluvil. Teď jsem si, coby fanoušek, tuhle relativně minimalistickou jízdu vcelku užil, byl v ní vidět, ze strany Eda Harrise, respekt, na režijní sesli, i v hlavní roli. Obdiv, k velikému malíři, který s sebou nesl velikost, tvoření, ale i destrukci. ()
Morton Feldman (nejspíš můj nejoblíbenější skladatel soudobé hudby; jinak bych to nejspíš nevěděl) vyprávěl zajímavou historku" Můj učitel Stefan Wolpe byl marxista a měl pocit, ž moje hudba je na svou dobu příliš esoterická. Své studio měl na proletářské, Čtrnácté ulici a Šesté avenue. . . . Bylo ve druhém patře, dívali jsem se z okna, když poznamenal, "A co takhle člověk z ulice?" V tu chvíli přecházel ulici Jackson Pollock." A když už jsem u citací: Loni zesnulý spisovatel a výtvarník, surrealista Milan Nápravník, píše ve své poslední, dosud neuveřejněné studii: "K těm se přidali z vlastní iniciativy umělci, kteří pracovali už delší dobu na rozvoji „moderní abstrakce", tak zvaní "konvičkáři", v čele s mistrem Jacksonem Pollockem, kteří vyráběli bezobsažné, dekorativní artefakty rozléváním a stříkáním barev a laků z konviček na mléko (anebo z děravých plechovek od konzerv apod.) na ležící plátna." Pro mě je ovšem veškeré (včetně filmového) umění spojeno s vynálezy, experimenty, objevy a hrou. Záleží samozřejmě na výsledku, a některá Pollockova plátna, jak je můžeme vidět ve filmu (na internetu, bohužel sotva v galeriích) jsou prostě nádherná. Samozřejmě jak zmíněný Morton Feldman, tak jeho přítel John Cage (a co teprve ti, kteří s ním žili), měli hrůzu z Pollockových opileckých excesů. Nejvíc tím samozřejmě trpěla jeho manželka Lee Krasnerová, která ho podporovala a podněcovala, byť sama byla neméně skvělou malířkou. A nakonec ještě pokračujme Milanem Nápravníkem: "Byla to „abstrakce“ paradoxně zcela bezmyšlenkovitá, ale v Americe se nazývá každý druhý obchodní trend „filosofií“, proč by se tu nemohly kaňky na obraze vydávat za „abstrakci“?" ()
Ačkoli životopisné filmy nemusím, "Pollock" má své kvality, z nichž ta největší se jmenuje Ed Harris. Chlapík vzhledově podobný Pollockovi si tímto filmem bezesporu splnil svůj velký sen a to se cení. "Pollock" mi v mnohém připomněl jiný životopisný snímek s rovněž lakonickým názvem "Capote" v režii Bennetta Millera z r. 2005. Herectví Eda Harrise i Philipa Seymoura Hoffmana má k sobě v těchto filmech blízko, oba hrají velmi uměřeně bez velkých gest postavu, se kterou se dokonale ztotožnili a které typově odpovídají. Capote i Pollock zápasili s alkoholem a oba se stali ještě za života legendami. Všem zájemcům o život Jacksona Pollocka lze tento film jen doporučit, ve dvou hodinách stihne seznámit s nejdůležitějšími momenty života tohoto slavného představitele abstraktního expresionismu, včetně jeho tragického konce. ()
Galerie (25)
Zajímavosti (3)
- Natáčení trvalo pouze 50 dnů s šestitýdenní pauzou. Ta nastala proto, aby Ed Harris mohl mít v závěru snímku svoje vlastní pravé vousy a aby mohl být o 14 kg těžší. (Vrata88)
- Ed Harris ve filmu obrazy sám maloval. (Vrata88)
- Do role Jacksona Pollocka (Ed Harris) byl zvažovaný i Jack Nicholson. (SONY_)
Reklama