Režie:
Joseph SargentHudba:
Craig SafanHrají:
Cristina Raines, Emilio Estevez, James Tolkan, Lance Henriksen, Tony Plana, Richard Masur, Veronica Cartwright, Albert Hague, William Sanderson (více)Obsahy(1)
Tento film je tvořen čtyřmi povídkami, které jsou založené na amerických městských legendách. První příběh 'Terror in Topanga' je o kuřačce (Cristina Raines), která chodí v pravidelných intervalech nakupovat cigarety, i když v sousedství řádí sériový vrah. Druhý příběh se jmenuje 'Bishop of Battle'. Pojednává o mladíkovi (Emilio Estevez), jenž propadá své vášni pro videohry tak, že se videohry stávají doslova jeho životem. 'The Benediction' (založený na povídce Stephena Spielberga 'Duel') je o knězi, který ztratil svou víru a opouští klášter. Na své cestě je však sledován černým náklaďákem, jenž pochází ze samotného pekla. Ve čtvrtém příběhu 'Night of the Rat' (volně založeném na filmu 'Poltergeist') manželský pár (Richard Masur a Veronica Cartwright) s malou dcerkou bojují proti obrovské kryse žijící v jejich předměstském domě. (Chatterer)
(více)Recenze (55)
Kvalitný hororík. Veľmi často sa nastáva, že by ma bavili všetky poviedky, ale tu sa to podarilo, ani pri jednej som sa nenudil. Ak by som ich mal zhodnotiť, tak by to bolo podľa poradia 80% - 50% - 50% - 100%. Takže všetky si držia slušnú úroveň, pričom tá posledná s krysou si vyslúžila štvrtú hviezdičku. Bola jednoznačne najnapínavejšia a najhororovejšia. ()
Klasická osmdesátková antologie se všemi klady a zápory, které k takovýmto kouskům patří... Čtyři tak trochu naivní příběhy s lehkým morálním podtextem (nekuřte, nehrajte automaty), slušnou atmosférou, absencí nahoty a klasickými efekty poplatnými době vzniku... Druhý, spíše sci-fi příběh mi úplně tak nesednul, naopak poslední o přerostlé kryse byl parádní a za ten taky jednu hvězdičku přihodím... Ale musím říct, že ani jeden kus vysloveně nenudil a to se v mých očích sakra počítá... ()
Kdysi se mi tenhle povídkový film líbil, dnes mi přijde dosti vyšumělý. První tři povídky jsou hodně průměrné a tentokrát mě moc nebavily. Vše zachraňuje Noc krysy. Veronica Cartwrightová opět hledá kočičku, ale nakonec najde místo Vetřelce rudě žhnoucí oči v prostoru pod domem. Triková úroveň je sice mizerná, ale povídka má své kouzlo i napětí. Z celkových 2,5* zvedám díky muzice ve druhé videoherní povídce - Black Flag, Rik L. Rik, Fear. A výborná je scénická hudba. Toť vše... ()
Zajímavé. Prima dávala tento hororový soubor povídek už před asi půl rokem, ale dostal se k němu až nedávno. Příběhy jsou docela slušné, především s Emilio Estevezem o viodehře jde o zajímavý nápad, který ve své době působil určitě originálněji než dnes. Je cítit docela dobrý námět hororového ražení, který se nebojí jít cestou budování atmosféry, což se projevilo v taktéž kvalitním posledním díle. Zůstává tak možná jen škoda, že první část nebyla silnější zážitek. Horory a tento především však docela stárnou... ()
Tohle jsem viděl strašně dávno a zapamatoval si z toho jen druhou povídku. Utkvěla mi v paměti ale tak silně, že jsem trochu zapátral abych si film osvěžil. Raně osmdesátkový povídkový filmový horror. To je prostě to nejlepší doporučení, co může film dostat. Přesto to nemusí stačit. První povídka je hrozně super. Hlavně pro jednoduchou zápletku v kombinaci s kratičkou stopáží. To napětí v ní ale přímo bobtná. (*****) Druhou povídku mám hrozně rád, pro její typickou osmdesátkovost. Prostě příběh své doby. On by šel realizovat i dneska a v rámci digitalizace i pozlátkověji, ale ztratilo by to to kouzlo. Dnešní PS a Xbox generace to asi nepochopí a nevcítí se tak do toho, ale já pocházím z generace, která tohle (sice o pár let později) zažívala na vlastní kůži, takže hlavního hrdinu povídky docela chápu. Taky jsme vydrželi hrát celé dny, byly jsme hodní na babičky a příbuzné, aby z toho kápla nějaká dvojka do automatu, někteří z nás dokonce kradli. Povídka je možná zbytečně dlouhá, ale ty digitální triky jsou parádní a nostalgie (společně s naprostou a bezvýhradnou láskou k osmdesátkám) funguje dost silně. Plus ty punkové vypalovačky. (*****) Byla-li první povídka syrovým horrorovým thrillerem, druhá sci-fi horrorem, třetí povídka je spíše psychologické mysteriózní drama o ztrátě a znovunalezení víry. Henriksen se snaží, ale nestačí to. Něčím mě to hrozně prudilo. (**) Poslední povídka se rozjíždí dobře a naláká na slušný apokalyptický souboj mezi člověkem a krysou s parádní matkou a brutálně nesympatickým fotrem. Celé se to nakonec ale utopí v nezajímavosti, fotřík je čím dál nesympatičtější (chcete ho zabít dřív, než ta krysa) a veškeré nadšení ze začátku je pryč. (2,5*) ()
Galerie (17)
Zajímavosti (1)
- Druhý příběh o videohře byl tak nákladný, že štáb během natáčení téměř zbankrotoval. (Caelos)
Reklama