Režie:
Peter ThorwarthScénář:
Stefan BarthHrají:
Robert Maaser, Marie Hacke, Alexander Scheer, Jördis Triebel, Stephan Grossmann, Florian Schmidtke, Petra Zieser, Gisela Aderhold, Jochen Nickel (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Na samém konci druhé světové války nechce německý dezertér už nic jiného než být doma. Místo toho se ale musí postavit esesákům, kteří pasou po ukrytém zlatém pokladu. (Netflix)
Videa (4)
Recenze (178)
Původně jsem se těšil, že půjde o fajn německého sourozence letošního SISU, který se bude držet více mainstreamu bez parodických odboček a bude se brát vážněji, ale výsledek je teda neskutečná slabota, která mu nesahá ani po kotníky a já se ptám, nad čím tady všichni tak jásají. Největší "velký špatný", je totiž vlastně celkem střídmá akce a gore - kde se SISU řezal hlava nehlava, tak tady jsou všehovšudy 3 akce, z nichž žádná vyloženě nerve koule, gore je hodně obyčejné a i akce se zmůže na celkem obyčejné přestřelky, jednou nůž a jednou vidle. Na to, že mělo jít o guilty pleasure v action/gore žánru mě film nechal chladným a až tak štěstím neskáču, ale takový jakžtakž (pod)průměr si film asi i tak vyslouží... ()
Název se k tomu hodí perfektně, krve i zlata je tady dost. Jinak film střídá horší a naivní momenty s těma lepšíma až výbornýma. Hlavní ženská postava nejdřív z pěti metrů netrefí z pistole stojícího esesáka, aby potom na konci snad i vyhrála olympiádu ve střelbě na letící terč. A následuje výborně udělaná scéna, kdy si řeknete, že být to takhle celej film, tak by to byla bomba. A takhle se to střídá vlastně celou dobu. 55%. ()
"My jsme národ vrahů." Náckové s jejich směšným velitelem u mě nebudili strach ani hrůzu. Pár akčních scéna ale jinak jalové. Herecky nesympaticky obsazené. Největším peklem byla ale westernová hudba. Taková slátanina Tarantinových povídek. Ztráta času. SISU to je jiná liga a to jsem mu dal jen tři hvězdy. 4/10 ()
Asi takhle nějak si Němci představují (a přejí), že to v Německu na jaře 1945 vypadalo. Zcela ne-nacističtí vesničané, dezertující vojáci (co tvrdí že jsou vrazi a s válkou skončili). Prostě trpící národ hodných lidí trpící pod vlivem SS. Na to, že to má hodinu a půl mě to celkem nudné a rozvláčné. Film prakticky využije každý moment, aby zpomalil (debaty o ničem) nebo se kochal sám sebou (vystajlované záběry). A to mě celkem rozčilovalo. Naštěstí ne tolik, jako často zmiňované Sisu. To je o několik levelů debilnější. Na tohle se alespoň dalo regulérně dívat. Pozn.: …a protože bylo třeba plnit tabulky, je na závěr 90% amerických vojáků tmavé pleti :D. ()
Je to vlastně pozdní příspěvek do Tarantinem inspirované vlny neo-grindhousů, kdy to vrství prvky různých žánrů přes sebe ve zdánlivě brakoidním celku. Druhoválečný western je tady moc hezky usazen do válečného bezčasí, kdy je pro nacistickou jednotku válka už sice prohraná, ale na toto místo jejich prohra ještě fyzicky nedoputovala, takže mají poslední okamžiky na to vyždímat z jedné vesnice pár cihel zlata. To je krásně tenzní vymezení časoprostorul pro děj plný překvapivě funkční (a choreograficky kvalitní) akce, zajímavých scén a sympaticky neprofláknutých herců. Bohužel, i na takhle jednoduchou zápletku je těch 100minut docela dost a i když mě to v jednotlivých aspektech zaujalo a nerad bych od toho někoho odrazoval, jako celek jsem to měl problém ukoukat. ()
Galerie (13)
Zajímavosti (6)
- Film sa natáčal v Českej republike, hlavne v Prahe a okolí. Využité boli aj miestne štúdiá Barrandov Studios, Prague Studios a Pokrok Studios. Obdobie natáčania trvalo od 12. marca do 25. mája 2022. (Arsenal83)
- Ve 48. minutě, když padá německý voják z půdy kostela, zazní ikonický Wilhelm scream. (NiWi)
- Na konci filmu zazní píseň „Sag mir, wo die Blumen“ od Marlene Dietrich. (Vito1441)
Reklama