Režie:
Adrian LyneScénář:
Stephen SchiffKamera:
Howard AthertonHudba:
Ennio MorriconeHrají:
Jeremy Irons, Melanie Griffith, Frank Langella, Dominique Swain, Suzanne Shepherd, Keith Reddin, Erin J. Dean, Ed Grady, Angela Paton, Ben Silverstone (více)Obsahy(1)
Píše se rok 1947 a čtyřicetiletý anglický profesor Humbert Humbert přijíždí do USA učit na univerzitě. Když si pronajímá pokoj v domě Charlotte Hazeové, spatří v zahradě majitelčinu dvanáctiletou dceru Lolitu. Zjišťuje, že potkal svou osudovou lásku a je ochoten udělat vše proto, aby byl Lolitě stále nablízku.Využije lásky Lolitiny matky, a přestože ji nesnáší, ožení se s ní. Vztah Lolity a Humberta se naplno rozvine - Humbert Lolitě zatají smrt matky a odstartuje s ní divokou cestu Spojenými státy. Po celý čas jsou sledováni. Po dvou letech Lolita Humberta nečekaně opouští... Příběh graduje. Hluboká žárlivost a pocit viny z nevhodné lásky začnou Humberta měnit v psychicky labilní trosku... (oficiální text distributora)
(více)Videa (1)
Recenze (396)
Vím přesně, co budu cítit, až příště znovu Lolitu uvidím. Budu posté žasnout nad čarovně svůdnou Dominique Swain, budu mít oči plné slz nad steskem po Lolitě, a budu na dvě hodiny Humbertem, který by pro další chvíli, kdy bude Dolores v jeho náruči, obětoval a zahodil vše. To, co Irons v hlavní roli předvádí, není totiž dobrý herecký výkon, je to naprosté položení do postavy, dokonalé souznění s charakterem a zhmotnění všech mužských vášní a tužeb, byť v jakkoli nezdravé formě. Takže až se na Lolitu zase podívám jeho pohledem, ucítím lásku, která mění životy. ()
Nová Lolita dává smysl,protože ta první byla moc ovlivněna dobovou cenzurou - takže je na místě se pokusit natočit víc, než kolik bylo možné začátkem šedesátých let. Škoda, že ten film končí jako o kus mělčí a méně odvážné přežvýkání ještě víc propadlé sexualizace Dolores oproštěné až příliš od kritického ducha předlohy. ()
Bestseller páně Nabokova jsem nečetl a mladé holky, a to i ty starší než Lolita, mne až na pár výjimek vždy vlastně nechávaly chladným, čili v roli Humberta bych se stal asi spokojeně ženatým mužem s Melanií Griffith a malé přisprostlé holky bych si sotva všiml. Tím pochopitelně nechci říct, že jen kvůli sexuálnímu nezájmu o mladé maso bych na obecné rovině nerozuměl řekněme principům zakázané lásky a nedokázal si tenhle příběh užít. Navíc, jak říká pan Nabokov, pedofilem se stanete už v rané pubertě, když vám z různých důvodů vaše první láska nedá , třeba umře na tyfus, to vám pak zůstane brouk v hlavě a už v tom lítáte celý život, a to se dá prostě pochopit. Mně teda dala, tak jsem řešit nemusel, ale to sem tak úplně nepatří. Jeremy Irons se pak role svého ouchyly zhostil na výbornou a když pak SPOILER JAKO BRNO na konci zastřelí své temné já, i jsem mu tu následnou prázdnotu uvěřil. Malá kur... holčička Dolores pak byla od začátku až výjimečně hypersexuálním dítětem, až jsem si říkal, jestli si třeba někdy i čte, má ráda zvířátka, čokoládu nebo tak něco. No, ale chápu, předloha je předloha a Nabokov (když už ho to žena prý donutila dopsat) určo nechtěl psát o prznění opravdové dětské duše, že ano. I když DALŠÍ SPOILER, kdyby Nabokov Lolitu nenechal umřít, mohl napsat druhý díl, Milfka a ten bych si možná s chutí i přečetl. A teď jak si tak po sobě čtu, co jsem napsal, vypadám až skoro jako moralista, že? Hm, tak si milý čtenáři uvědom, že ti jsou vždycky nejhorší. Čtyři. ()
Lyne šije do citů stejně jako vosy do svého zabarykádovaného hnízda. Lolita je příkladem filmu, který se špatně komentuje, protože vyvolává špatně definovatelné pocity. Sledujete chladně vypočítavou, provokující a ve své podstatě dost podivnou čtrnáctiletou dívku, která si hraje se zoufalým stárnoucím mužem (skvělý Jeremy Irons) tak jako kočka s myší. Chvilkama se mi z té záplavy červené rtěnky zvedal žaludek, ovšem hra té výše zmíněné kočky s myší je v Lyneově podání opravdu dokonalá. Film se sice tváří po většinu dost lacině a obyčejně, ovšem některé scény naproto vytrhávají diváka z předem nastavených kolejí. Třeba scéna v dešti, kdy nasupená dívka odjíždí na svém kole a zoufalý otec ji hledá v ulicích. Máte pocit jakoby ste stáli pod obrovským mrakem, srdce plné bezmoci a pomalu vás skrápěl chladný déšť. A závěr sám o sobě, těch posledních pár minut, oplzlý Frank Langela jakožto svádějící důchodce ale hlavně ty dvě souvětí po titulcích, to prostě za shlédnutí stojí. Není to film pro pohodu, není to film pro romantické chvíle, ale je to film do kterého se ponoříte jako do vody v řece. ()
Nemůžu se zbavi pocitu, že tenhle remake Lolity je v podstatě okopírovaná původní Lolita, samozřejmě spolu s Nabokovo předlohou a s přidáním větší dávky sexuality oproti Kubrickovo originálu. Jenže jako celek mi to prostě přijde slabší a hodně mi tam chybí Peter Sellers. Zvlášť proto, že mi Frank Langella přišel hroznej. ()
Galerie (72)
Zajímavosti (18)
- Tato adaptace zachovává zápletku knižního románu V. Nabokova i filmové verze z roku 1962. (Zetwenka)
- Po závěrečných titulcích následuje ještě jeden krátký záběr na Lolitu (Dominique Swain). (fisus)
- Kvôli dĺžke filmu boli viaceré pasáže z knihy vypustené. Rovnako dopadlo aj 8 natočených scén. (dobso)
Reklama