Režie:
Jiřina Pokorná-MakoszováScénář:
Miloslav ProcházkaKamera:
František NěmecHudba:
Pavel SkalickýHrají:
Iveta Bartošová, Stanislav Hložek, Marie Rottrová, Pavel Bobek, Josef Zíma, Pavel Vítek, Linda Finková, Jitka Molavcová, Laďka Kozderková, Karel Černoch (více)Obsahy(2)
Vděčné téma o Plaváčkovi, jemuž u kolébky věští sudičky za manželku princeznu, královu dceru, se v roce 1986 dočkalo zpracování s představiteli české populární hudby. Zpěvák S. Hložek, populární hvězda tehdejší generace teenagerů, se zhostil role Plaváčka, v níž se uchází o ruku krásné princezny v podání I. Bartošové. Aby se však se svou milovanou mohl oženit, musí navštívit děda Vševěda a princeznině otci od něho donést tři zlaté vlasy… I další role si zahrály a zazpívaly mnohé známé tváře populární hudby jako např. M. Rottrová, P. Bobek, M. Drobný, K. Černoch, V. Neckář nebo L. Kozderková. Příběh vznikl na motivy známé pohádky "Tři zlaté vlasy děda Vševěda" K. J. Erbena. (Česká televize)
(více)Recenze (76)
Televizní muzikál Plaváček může sice na někoho působit výchovně, avšak nebylo daleko do undergroundu. Stačí se podívat na rok vzniku, a hned je jasné, jak se ten rockový háv, kterým je pohádka opatřena, tehdejšímu vedení jistě nezamlouval, Přesto se televizní film dostal na obrazovky, kde ho postihlo několik málo kompromisů. Do hlavní role byla obsazena celkem nekonfliktní holka Stanislava Hložková, jíž byly brány socialistické popularity otevřeny dokořán poté, co to dělala ve školce s jinou holkou, a sice Petrou Kotvaldovou. Komunisté jim po domluvě obstarali přešití pohlavních orgánů, hormonální léčbu a i změnu občanských jmen. Od jisté doby zde tedy máme Stanislava Hložka a nikdo se o jeho trans minulosti nedozvěděl. Slovo "trans" pak bylo až do roku 1989 režimem vyřazeno ze slovníků jazyka českého a bylo tabuizované. Pokud se vzácně na toto slovo někde narazilo, bylo nahrazeno méně škodlivým významem jakéhosi stavu, ve kterém člověk o sobě neví, čímž se odboural sexuální charakter tohoto slova. Absurdní, avšak neškodlivé obsazení role mělo svůj protipól v Pavlu Bobkovi, jehož vynikající znalost imperialistického jazyka, konkrétně angličtiny, byla trnem oku tehdejší schvalovací komise. Jenže lepší zpívající záporák v té době nebyl k dispozici, a tak jeho obsazení prošlo. Nakonec se ukázalo, že Bobek byl dobrý kontrast k uvědomělému Hložkovi. Stěžejní obsazení hlavních rolí vyšlo. Zbytek pěveckých rolí se obsadil podle toho, kdo neměl v té době tvůrčí zákaz. Dodaly se melodické a chytlavé písničky, které měly přísnější kritérium hlavně v tom, aby nezněly, pokud možno, spotřebně a rockově (na takovou muziku byl sepsán pogrom) a vynutily si svojí kvalitou i příští reprízy, což vyšlo, akorát ty songy byly posazeny do rockového stylu. Cenzura zřetelně oslabovala a ani takové songy nevadily. Do death metalu tomu ještě něco málo chybělo. Příběh se držel striktnější formou známé literární předlohy, avšak tato forma se podřizovala tehdejší socialistické mládeži, která si z filmu měla vzít ponaučení, že lhát a strojit úklady proti druhým se nemá. Vzala si hovno, ale to je jedno. Odpoledne za odměnu komanči přivezli kubánské pomeranče a zásilku dvou beden Rubikových kostek. No a nakonec se vybrala adekvátní režisérka Makoszová, která tomu novátorskému hudebnímu počinu dala řemeslný tvar a ráz. A výsledkem je moderně pojatý Plaváček, který pěkně zpívá, nekrade, nelže, nesouloží a je vzorem ostatním okopům, co to melu, (socialistické) mládeži. Ale co ty, na tu dobu nepřípustné, dlouhé vlasy? Jo, cenzura už to měla v paži. 60% ()
Ještě než začala Bartoška pravidelně vystupovat v telenovele Blesk a Aha!, mihla se v několika filmech, kde vždycky někoho uhnala k provedení oddacího rituálu na MNV, ať už šlo o páření upírů, nebo tady - v příběhu o týpkovi, který neví, že koš děravější než pirátské plachty opravdu nemůže plavat. No nevadí, alespoň víme, jak se dřív řešila otázka regulace porodnosti. A taky že si s adopcí hlavu příliš nelámali. Herců tu moc nenajdete, všechno to jsou pěvci 80. let, kteří hrají asi jako členové školního neochotnického klubu. Navíc hudba, na níž TV film stojí, je většinou naprosto příšerná, jen s čestnou výjimkou písniček, které zpívá Pavel Bobek, nejsympatičtější postava. Jinak je to celé taková slabota a unylá pitomost, až je s podivem, že se v ní chtěla nudná mainstreamová elita 80. let ztrapnit (krom Bobka samozřejmě!). Vyřešit problém nedostatku zpívajících herců nasazením zpívajících neherců je srovnatelný s řešením, že tonoucímu hodíme na pomoc pláštěnku, aby nebyl příliš mokrý. ()
Kolovrátková hudba je otřesná, otřesná, navíc ořezané výšky, Pavel Vítek zpívá jak ze sudu, špatně načasované délky písní - jednou dlouhá jak Lovosice o ničem, pak během půl minuty se přeskočí, jak Plaváček všem pomohl a dostal za to dary (tohle si v podstatě musíte domyslet). Jsou zde tedy sáhodlouhé scény, kdy očima popoháníme herce, ať už se pohnou a něco se děje, a pak scény, kdy se skočí v čase i přes důležité věci během chviličky. Pohádka působí jedině na nervy, jak je zdlouhavá, písně rvou uši, a zpěváci chudáci sami netuší, co a proč zpívají, natož hrají. Navíc se asi jelo na první dobrou, takže v obraze zůstaly i zjevné chyby (třeba když Černoch dětem do hrníčku něco nalévá, asi večerní polévku před spaním, a jedno dítě polije). Jinak poselství pohádky je taky podivné - co vlastně Plaváček udělal, že si zaslouží všechnu tu pomoc sudiček a kouzel? ()
Iveta Bartošová s otřesným růžovým kakáčem na hlavě, přitom v době, kdy byla ještě krásná, Václav Neckář v roli mládence a ve směšné červené maškaře.Nicméně, notoricky známá pohádka ve slušivém hudebním kabátku mě příjemně překvapila. Jinak dobře, že se tu hlavně zpívá, což zakrývá herecké nedostatky většiny zpěváků, zachraňuje to noblesní Marie Rottrová. S drobnou výtkou co se týče půvabných exteriérů v ostrém kontrastu s levnejma televizníma interiérama. ()
Skvělá melodická hudba, která je psaná na tělo jednotlivým protagonistům známé pohádky a přitom zní kompaktně. To že něteří zpěváci jsou toporní jako herci bych odpostil. Typově Bobeb jako král, Černoch jako ihlíř, Helekal coby rybář jsou petfektní. Stejně jako Adam jako stařec nebo převozník Drobný. Trošku přestáŕý je chlapec ala Neckář. Ale hudebně tam sedí perfektně. Ale to snad všichni. A to i Hložek s Bartošovou. Sice jsou herecky asi nejslabší. Ale jak jsem psal. Hudebně je to psané na tělo. Koho musím vyzdvihnout jsou všechny tři sudičky - Finkovou, Molavcovou a hlavně geniální Kozderkovou. Co mi kazí celý vizuální vjem - to jsou šílené kostýmy. ()
Galerie (12)
Zajímavosti (4)
- Film se natáčel v Průhonicích a na Konopišti. (rakovnik)
- Sudička Laďka Kozderková se premiéry této pohádky již nedožila. Ve 37 letech zemřela na rakovinu. (SOLOM.)
- První sudičku si zahrála Linda Finková, vlastním jménem Ludmila Nopová, později Ludmila Genzerová, manželka populárního baviče, jejíž doménou je zpěv a muzikálové herectví, díky čemuž je na televizních obrazovkách jen skutečně výjimečně. (=woody=)
Reklama