Kamera:
Micuhiro SatóHudba:
Júgo KannoHrají:
Jóko Hikasa, Šinšú Fudži, Minori Suzuki, Hidenobu Kiuči, Mamoru Mijano, Rikija Kojama, Hiroki Jasumoto, Kóiči Jamadera, Tošihiko Seki, Hidejuki Tanaka (více)VOD (1)
Epizody(8)
Obsahy(1)
Sedm nejmodernějších robotů na světě a jejich lidští spojenci se postupně stanou oběťmi neznámého vraha. A inspektor Gesicht brzy zjistí, že taky není v bezpečí. (Netflix)
Videa (6)
Recenze (13)
Možná vás zajímá jak by to vypadalo, kdyby nějaký lehce šílený a šíleně nadaný japonec vzal Temný případ a zamíchal do něj roboty, obří roboty, umělou inteligenci a trochu popkornové filozofie. Pluto v kotlíku temného detektivního příběhu míchá moderní ingredience umělé inteligence a věku postpravdy se starou dobrou pomstou podávanou za studena a nenávistí až za hrob a i když to není žádné hluboké filozofování ale spíš připomenutí toho, jací lidé (a roboti :) jsou nebo mohou být, je to zatraceně dobrý příběh s charismatickými a skvěle napsanými postavami. Klidně bych Pluta zařadil po bok klasik jako Akira, Ghost in the shell nebo Watchmen. ()
Nemám slov...Strhující, komplexní, humanistická nádhera, která je i přes množství postav snadno čitelná. Tvůrci s ohromnou lehkostí dokáží v divákovi vzbudit emoce, aniž by se snížili k nějakému citovému vydírání. Seriál s každým dílem nabývá na intenzitě a samotný závěr jsem sledoval úplně bez dechu. Díky oldschoolově působící animaci a velkolepé hudbě je Pluto velice filmovým zážitkem a řadí se tak k jednomu z nejlepších anime, se kterými jsem měl tu čest. ()
Pluto by dle mého lépe fungoval jako film než série, bohužel celá ta linka se sériovými vraždami superrobotů mě nechávala celkem chladným a celé to poselství o tom, že nenávist rodí nenávist rozhodně nepotřebovalo osmi hodinový seriál, celý svět na mě také působil strašně nevyrovnaně na jednu stranu se animace snaží tvářit dospěle a uvěřitelně na druhou stranu je design robotů v této utopistické budoucnosti (kde spolu lidé a roboti žijí v poměrné harmonii) na úrovni Bendera z Futurami, (kteří se operují stejně jako lidé a v pozadí slyšíme pískat kardiogram, aby nám chudáka robotického psíka bylo o to víc líto). Díky tomu pak také působí zvláštně, že zde na druhé straně máme superroboty, kteří jsou k nerozeznání od lidí, a to bohužel včetně chování, doufal jsem, že seriál nějak uvěřitelně podá ten rozdíl mezi skutečnými emocemi a jen předstíranými, bohužel jsem se však nedočkal, proč tedy pro hlavní příběh bylo důležité, aby hlavní postavy byly roboti, když se chovají a vypadají úplně stejně mi uniká, možná aby v seriálu mohly být „spektakulární“ akční scény? Nebo aby to ozvláštnilo jinak celkem prostoduchou podzápletku o pomstě, která je trochu zajímavá jen proto, že roboti přece nemohou vraždit lidi? Bohužel ale byť je animace prokreslená, akční scény jsou neskutečně odbyté a zjednodušené, čemuž do značné míry přispívá to, že hlavní záporák bojuje ve formě tornáda (!?), tam nějakou zajímavou choreografii vymyslíme jen stěží... jediné co tedy roboty v seriálu dělá roboty je to jak necharismatické obě hlavní postavy v podobě kluka Atoma a vyšetřovatele Gesichta jsou, ale bohužel to opět nebyl nějaký úmysl, protože takové jsou v podstatě všechny postavy v seriálu. ()
„Z nenávisti nikdy nic dobrého nevzejde!“ Pluto je přesně tím, co si dovedete na první dobrou představit, že může vzniknout ze spojení Osamu Tezuky a Naoki Urasawi. Je to zajímavé hloubání o tom, co znamená být člověkem (nebo spíš co dělá z lidí lidi) o síle emocí, a to vše podané skrze na první pohled nelidské roboty, kteří jsou ale nakonec lidštější než běžní lidé. Jsou zde zakomponované i některé obavy tehdejší společnosti, přeci jen Tetsuwan Atom vznikal v šedesátých letech 20. století, takže to jméno Atom, neustále ukázky hrůz války a jejích následků, nebo i poměrně přesné popsání toho, co by se mohlo stát, kdyby nějaká ta opravdu silná bomba schopná zničit naši planetu vybuchla, sem zkrátka patří – tohle všechno – jednotlivé postavy, důležitá témata příběhu, ale i ta lehká inspirace Pinocchiem – tohle je Osamu Tezuka. A pak je tu parádní detektivní thriller a drama, které si nebere servítky, hutná atmosféra a pozvolné rozkrývání příběhu, které vás chytí a občas vám z toho až běhá mráz po zádech. Spousta postav tu dostává hodně péče, jejich příběhy jsou náležitě rozvedené, ale zároveň tu někdo přesně ví, co chce říct a ukázat. Zase je tu část situovaná do Německa, Švýcarska, a dokonce i ty naše Čechy se v příběhu zmíní. Tohle bude dílo Naoki Urasawi, autora jednoho z nejlepších detektivních thrillerů, co znám – Monster (pokud jste neviděli a líbil se vám Pluto, pak jste právě dostali doporučení na co se podívat). K tomu velmi dobrá animace od Studio M2, vlastně až překvapivá na studio, které světu zatím dalo akorát tak anime Onihei, které se mi sice líbilo, ale ne díky jeho animaci. Tady mají některé záběry skoro až filmovou kvalitu. Co mi tu trochu dřelo? Hudba by mohla být výraznější. Což je asi prkotina, ale celkový dojem by to pro mě určitě vytáhlo. Také mi chvilku trvalo, než jsem přistoupil na celý zdejší sci-fi aspekt i na to, jak vehementně se seriál snaží polidšťovat roboty, ale to byl čistě můj problém, který jsem dokázal rychle překonat a pro příběh to celé samozřejmě mělo význam. Pluto byl tedy skvělý zážitek – inteligentní a napínavý – mohu ho jen doporučit. 9/10 ()
Seriál extrémně natahovaný. Huba nic moc. Animace nic moc. Snad všechny postavy nezajímavé. Vztahy robotů a lidí celkem komplikované. Ostatně i ti roboti jsou tady dost složití. Zápletka je taková divná s tím vyšetřováním a padouchy si nakonec vycucají z prstu. A o Pluta tady šlo dost okrajově na to kolik prostoru dostali ostatní. Vše se zde točilo kolem emocí. Trochu mě to připomnělo seriál Sherlock. Taky jsem u toho usnul. ()
Galerie (21)
Photo © Netflix
![Pluto - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/168/331/168331045_gykw36.jpg)
Reklama