Obsahy(1)
Francouzský středometrážní barevný film. který filmová kritika nazvala „čistě filmovou, pohybovou, rytmickou a barevnou básní". Je to lyrický příběh o přátelství mezi malým pařížským chlapcem Pascalem a jeho červeným nafukovacím balónkem. Od chvíle, kdy se ti dva sejdou, sleduje divák jejich osudy s nesmírným zaujetím. Usmívá se jako ti chodci, pod jejichž deštníky schovává malý Pascal svůj balónek před deštěm, má radost, když balónek pronásleduje a zesměšní přísného ředitele školy, chápe sympatie červeného balónku k modrému, napjatě prožívá s Pascalem pronásledování tlupou uličníků a společně s ním se mu chce zaplakat ve chvíli, kdy hladký povrch červeného balónku je proražen ostrým kamenem, a kdy balónek před jeho očima stárne, vrás-kovatí, splaskává a konečně pomalu a tiše umírá. To je nesporně jedna z nejsilnějších a při tom nejlyričtějších scén filmu, vytvořeného velkým umělcem režisérem Albertem Lamorissem, jehož srdce je vrchovatě naplněno láskou k dětem a smyslem pro filmovou poesii. (Filmový přehled)
(více)Recenze (79)
Balón predstavuje citovú stránku, slobodu a dočasnosť. Tieto asociácie sú rovnaké pre vnímanie detí aj dospelých, no zatiaľ čo mladšia skupina ich cíti, staršia má skôr tendenciu ich len racionálne pomenovať. Albert Lamorisse mu však dáva aj nový rozmer – vlastnú vôľu. Balón je hravou bytosťou, blízkou chlapcovi, s ktorým sa dieťa stotožňuje. Nepatrí do škôl, kostolov, električiek, v daždi oň nejavia záujem uponáhľané dámičky, ani rehoľné sestry a zostáva nepochopený akýmkoľvek autoritárskym prostredím – jednoducho, tá slobodná, úprimná čistota je v jedincovi udupaná spoločnosťou a systémom skôr, než dospeje (nemožno si nezanôtiť floydovské „we don’t need no education...“). Takmer úplná absencia hovoreného slova môže byť pre diváka vyčerpávajúca, no deti 50. rokov boli vychovávané na menšej filmovej hektike. Tridsaťštyri minút by však predsa len mohlo prejsť podstatným krátením. Dôležitú úlohu zohrala hudobná dramaturgia, ktorá balónu vdýchla kus života. ()
Nápad, ze kterého se dalo vytěžit mnohem víc. Hlavně první část filmu postrádá jakýkoli souvislý příběh. ()
Taky milý, poetický príbeh chlapca a jeho balóniku, odohrávajúci sa v čarovnom prostredí Paríža 50. rokov, v dnes už prevažne neexistujúcich štvrtiach. Obraz malebných parížskych uličiek je vlastne to, čo tvorí väčšinu pôvabu tohto filmu (plus ešte ten prvotný nápad), samotný jeho "príbeh" ma až tak nechytil, je akosi fádne podaný. Totižto ten základný motív poletujúceho balóniku je na 35-minútový film trochu málo, po čase sa zunuje a film práve neoplýva množstvom sviežich nápadov (ako sú stretnutie s modrým balónikom, či záverečná pointa). Napriek tomu získal film Oscara za scenár (možno za ten originálny nápad). ()
šest hvězd. ()
100% poetika.. ()
Geniální nápad a pro poetickou duši pohlazení. Jenom si myslím, že kdyby byl rozjezd malinko rychlejší, filmu by to na poetice neubralo a divák by hned na začátku ani na okamžik nezapřemýšlel o tom, na co se bude dívat, až tohle skončí. A ten konec není fér.. Jinak by to asi bylo za 5*. ()
Dokonalá filmová báseň, výborne farebne kontrastná a neprehnane dojímavá svojimi obrazmi rozpráva o netradičnom priateľstve dvoch osamelých duší v Paríži. ()
Bože, dodnes si pamatuju, když tento snímek dávali v naší československé TV. Byla jsem tehdy malá a nemocná.Ani nebudu prozrazovat, ve kterém roce to bylo :-) ()
Čo ti je z peknej misky keď je prázdna? Pekná poetika, v balóne zosobnená detská fantázia či chlapcov kamoš. Chlapec, ktorý je asi outsider v skupine, sa túla s balónom kade-tade a o balón akosi nikto nejaví záujem, jedine závistliví chlapci. Pre mňa nudné zväčša, lebo nápad fajn, len príbeh nedotiahnutý. ()
Neustále slýchaje o skvělosti tohoto filmečku z úst slavných režisérů a kritiků jsem přemýšlel, co může být tak úžasného na záběrech chlapce s červeným balónkem, kromě toho, že se prochází právě Paříží. Po třiceti minutách musím říct, že snad všechno, včetně "smrti" balónku (prozradit jak "zemře" bych si nedovolil). Takhle si nějak představuji dětský svět, včetně jeho krutosti, takhle si ho nějak pamatuji. Pro mne nejvýstižnější film o dětech z letošní LFŠ. ()
Originální nápad, který je však příliš rozmělněn dlouhou stopáží. Hlavně na začátku se jedná jen o jakýsi sled scének a teprve ke konci se dostavuje zápletka. ()
Francúzsky strednometrážny poetický príbeh o chlapcovi a červenom balóniku je z roku 1956. Príbeh napísal a zrežíroval Albert Lamorisse, v hlavnej úlohe malého chlapca Pascala sa predstavil režisérov syn Pascal. Film je Oscarom za scenár a Zlatou palmou z Cannes ocenené lyrické sledovanie dobrodružstiev chlapca a balónika počas bežného dňa - cesta do školy, schovávanie sa pred dažďom, stretnutie s modrým balónikom, ale i nepriazeň riaditeľa školy, či naháňanie Pascala skupinou chlapcov. ()
Ze začátku to vypadá jako malé cvičeníčko na téma balónek, ale po chvilce má člověk pocit , že se toho provázku drží sám. Přišlo mi to jako milá, odlehčující a velmi příjemně prožitá půlhodinka. ()
Nádherný prienik do parížskych ulíc 50. rokov s červeným balónikom. Čarovné prostredie spolu s idylickým príbehom sa snažia svojou nevinnosťou a krásou pôsobiť na diváka a je už na ňom, ako sa k filmu postaví. Či už je pre niekoho film infantilnou záležitosťou alebo nie, vizuálna stránka filmu je bezchybná. PS - Eiffelovku tu nevidieť. ()
Líbivá nostalgická poetika mne uhranula takovým způsobem, že jsem chvíli nebyl schopný slov. Není to přitom nijak komplikované, dějem je to ještě evropštější než samotná Evropa, ale ta krása v čistotě je mi stejně příbuzná jako poetika samotného balónku. Tohle už nikdy nikdo nenatočí, protože to už ani podobně nejde. To kouzlo okamžiku, které skrze film dostalo šanci odolat věkům, je na tom celém středometrážním snímku to nejkrásnější a až budu ještě o trochu starší, padne tam pětihvězdičkové hodnocení. ()
Krásne! ()
Poetické, krásné a lidské... mohu pouze doporučit ()
Chtěli byste se projít Paříží 50. let? Já ne. Ale i kdybych chtěl, vezmu si na pomoc jiné záběry či film. Kdyby tahle záležitost měla minutu, pokrčím po dodívání ramena a řeknu si... škoda té minuty, ale mohlo by být hůř. Ale počkat, ono je hůř. Má to přes půl hodiny... ()
Opravdu krásný a poetický film plný jemnosti. A super soundtrack. ()
Reklama