Obsahy(1)
Rok 1942. Německý postup je zastaven před Moskvou. Znepřátelené strany se chystají na rozhodující letní ofenzivu. Hitler plánuje operaci Blau - úder jižním směrem na Kavkaz. V cestě mu však stojí město Stalingrad. V létě se tak rozpoutá bitva gigantických rozměrů, během nichž se ze Stalingradu stalo město – hrdina. Bitva, která nakonec skončila totálním fiaskem německé armády umocněným mrazivou ruskou zimou, která definitivně pohřbila pod nánosem zkrvaveného sněhu mýtus o německé neporazitelnosti. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (28)
Jurij Ozerov je v sovětském filmu pojem. Jeho megalomanské epopeje oslovují do dnes a svojí až dokumentární realizací věrně představuje, jak takové bojiště 2. světové války opravdu vypadalo. Nejinak je to i u tohoto dvoudílného snímku, které je natočené na sklonku 80. let a už tedy trochu umírněné od komunistické propagandy. Přesto se to nevyhnulo několika do očí bijících velmi naivních scén, ale to už je u sovětů takovým zvykem. První díl je více konverzační, druhý válečný. Stalin tu už není tak božsky vyzdvihován, přesto svojí kamennou tváří a topornými pohyby nepřekvapí. Hitler je stále cholerik a Churchill je prezentován spíše komicky. Příběh je již i okořeněn přiznáním skutečných politických rozhodnutí, jako např. střílení do ustupujících vojáků v bitvě vlastními lidmi. Po dramatické stránce to není žádná sláva a i některé herecké výkony jsou velmi nevěrohodné. I s věrností k historii bych byl stále ještě opatrný i když distributor na obale DVD uvádí, že se tento výtvor už hodně blíží realitě. Jedná se o trochu slabší dílo, než předchozí epopeje, přesto myslím, že dokáže oslovit a přiblížit, jak to tenkrát u toho Stalingradu asi bylo. ()
Ojoj, to je bída! Dobou vzniku a sovětskou ideologií velmi jednostranný pohled na jednu z největších bitev 2. světové války. Především pak vykreslení Stalina má předaleko ke kritické americké tvorbě ohledně invaze do Vietnamu. I pokud ovšem odhlédneme od ideologického pojetí, odehrává se před námi do značné míry sterilní příběh plný jezdících tanků a létajících letadel, ale bez jakékoliv síly či pocitu. Většina "obyčejných" dialogů se smrskne na ty nejbanálnější floskule a fráze, jejichž hlavním posláním je zobrazení hrdinství a nadšení sovětského lidu. K žádné z postav se tak nedá vytvořit nějaký (kladný) vztah a i přestože jde o zfilmování události plné utrpení, zabíjení a tragédie, divákovo srdce zůstává zcela chladné. Ozerov má možná jakýsi dokumentární talent, ale zachycení života, hrůzy a strachu obyčejných lidí či řadových vojáků se mu absolutně nepovedlo. A to je škoda, všichni ti mrtví i přeživší od Stalingradu by si nějakou důstojnou poctu své oběti zasloužili. ()
Správný válečný film- politické souvislosti, historický kontext, špionážní pozadí, ne-učebnicové postavy, lidi z masa a kostí,válka, přiměřený hrdinný pathos, marginalizovaná romantika a přitom dost silná a přítomná/na rozdíl od některých amerických filmů, kde je mnohdy trapně vtíravá a falešná/. A k tomu příběhy "obyčejných lidí", kteří se snažili válku nevnímat a žít jakoby nebyla. ()
Budem trosku neobjektivny a film budem hodnotit viacej z hladiska vypovedneho, ako zabavneho. A to sa myslim autorovi podarilo viac ako dobre. V dnesnej dobe, v dobe, kedy sa zacina pomaly popierat holokaust, by stalo za to, aby to mladi mali moznost odsledovat a spravit si nazor o Rusoch. Sice Stalin bol aky bol, aj vela chyb a zbytocnych zivotov bolo v tejto vojne, ale treba vidiet aj reakcie spojencov (kym videli, ze Nemci vyhravaju, nepohli prstom.). Treba vidiet hrdinstvo Rusov (nemali inu moznost). Inou otazkou by bolo, ako by to vyzeralo, keby Nemci dosiahli svoje. Tazko povedat, ale my bezni ludia by sme uz asi boli davno minute mydla... Vdaka takmer autenticnosti deja film vo mne zanechal hlboky zazitok, na rozdiel od niektorych Oskarovych filmoch, pri ktorych hned, v tom lepsom pripade az na druhy den neviem o co islo... ()
Hitler jako "myšoň". Jinak válečná klasika. ()
Průměrný válečný snímek s četnými kritickými narážkami vůči způsobu vedení války Sověty i vůči jednotlivým osobám včetně samotného Stalina. Hláška filmu: " My nejsme muži, ale velitelé " - když vojáci překvapí koupající se nahé ženy v poli a tímto výrokem je zbavují studu. ()
trochu víc akce by neškodilo ale jako politicky orientovaný dokument velmi zdařilé ()
Megalomanská prázdnota. Působí to jak špatný vtip, tohle nemůže být natočené v roce 1989, ale tak 1960 s náhodnými komparzisty posbíranými v tajze.. Není tam jediný člověk, který by působil přesvědčivě a vůbec mě zajímal jeho osud, bitvy jsou utahané, nelogické či přímo k smíchu. Vůbec nic se nedozvíme, nemá to žádnou logiku, návaznost.. Je to vůbec sestříhané? Oceňuji to jako doklad doby rozkladu sovětského impéria - nas mnogo, ale žádná organizace, vkus a přesvědčení.. ()
Reklama