Režie:
Paul LeniKamera:
Gilbert WarrentonHudba:
Hugo RiesenfeldHrají:
Laura La Plante, Creighton Hale, Forrest Stanley, Tully Marshall, Gertrude Astor, Arthur Edmund Carewe, Martha Mattox, George Siegmann, Lucien Littlefield (více)Obsahy(1)
Príbuzenstvo bohatého starého Cyrusa Westa čakajú na jeho smrť, aby mohli dediť. No Cyrus si vyhradil, že jeho posledná vôľa bude prečítaná až 20 rokov po jeho smrti. V stanovený deň sa netrpezliví pozostalí dostavia do jeho sídla. Z testamentu vysvitne, že Annabelle, jediná dedička s priezviskom West, bude dediť, ak je duševne zdravá. Ak nie je, peniaze a diamanty pôjdu do rúk niekoho iného, ktorého meno je v zapečatenej obálke. Právnik Crosby však zmizne predtým, než prezradí identitu tohto následovníka Annabelle... (matriosa)
(více)Recenze (18)
Príjemná kombinácia horrorovej a miestami grotesknej atmosféry. Hrad je skvelá kulisa pre vcelku zaujímavý a do konca napínavý príbeh s prekvapujúcim vyvrcholením. Keď si k tomu pridám sympatických hercov som celkovo viac ako spokojný. 80% ()
Film neotřele kombinuje hororové prvky s groteskními, čímž vyvolává zvláštní pocit divácké nejistoty, nakolik má cítit napětí, a nakolik se bavit... Situace volně přechází z hororových do absurdních (muž vidí na chodbě děsivou postavu - což je i natočeno jako hororová sekvence, schová se pod postel a celá situace je dohrána jako komediální). Hlavní mužská postava obrýleného chlapíka, který z se nesmělého a bázlivého smolaře vlivem situace a v touze ochránit svou vyvolenou stane chrabrým hrdinou, v mnohém otevřeně odkazuje k Haroldu Lloydovi. Celý příběh vlastně připomíná Lloydův/Roachův film Haunted Spooks, přičemž ho zároveň rozvíjí do několika rovin a využívá ostrých světelných kontrastů ve stylu německého expresionizmu, který občas přímo paroduje (včetně expresionistického hereckého stylu). ()
Za mystériami strachu a šialenstva je najčastejšie túžba po majetku. Táto téza sa rozšírila neskôr v tisícovkách rôznych thrillerov aj hororov. Na sklonku nemej éry ju Paul Leni veľmi elegantne spojil do zmesky tajuplného mystéria o ponurom dome so strašidlami minulosti (duch bývalého majiteľa) i súčasnosti (šialenec na úteku) a odviazanej komédie. ()
Nebývale výživná směs starosvětského strašení a lehkovážné komiky. Potěšila půvabná hravost a svižné tempo. Hlavně jsem byl ale stále napjatý z toho "co se bude dít dál". Výborný němý film, doporučuju! ()
Naprosto skvělý atmosférický začátek mě zcela nadchnul a nikdo se pak nemůže divit, že jsem se začal těšit na prvotřídní podívanou... Samozřejmě o to větší bylo mé zklamání, když se postupem času skvělá atmosféra vytratila a byla nahrazena různými (docela nepovedenými) komickými prvky... Po pár desítkách minut se tak divák začne dost nudit... A to je vzhledem k opravdu luxusnímu začátku obrovská škoda... ()
I když starý horory naprosto žeru tak bohužel tohle je jedno z mála filmů které mě minuly. SAmozřejmě jsou tu i skvělé chvíle ale bohužel tu je plno negativ který mě prostě nepřesvědčí dát vyšší hodnocení. Nicméně i tak jsem film dokoukal bez újmy na zdravý. ()
Horory s humornými vložkami mám rád, někdy dokonce raději než jejich bratříčky, které se tváří smrtelně vážně, postrádají jakýkoli nadhled - a přitom jde o pitomosti. Ale u The Cat and the Canary mi to lezlo na nervy. Pořádně ani nevím proč, jde o velice povedenou černou komedii, nakonec celkem dobře dopředu odhadnutelnou, která ani na chvíli nenudí, i se jí člověk zasměje - ale tady mi to prostě nějak nesedlo. Právě postava Paula, hlavního mužského hrdiny, byla tak komicky pitomá...až byla jenom pitomá, no. Jinak bylo vše takové, jak má být - staré zámecké sídlo, tajné chodby, podivné služebnictvo, uprchlý šílenec, tajemný vrah, kráska v nesnázích, zábavné vedlejší postavy (tetička Susan a neteř Cecily), odpovídající atmosféra, grafické hrátky s titulkami...prostě opravdu dobré, jen to uvízlo kousek před absolutním vrcholem. Ale jen kousek. ()
Podľa divadelnej hry "Mačka a kanárik" Johna Willarda vznikla rovnomenná nemá čierna komédia, ktorá kombinuje prvky horroru a grotesky. Táto nezvyklá kombinácia v tej dobe bola určite osviežujúcim javom, o čom svedčí veľký úspech divadelného predstavenia i filmu. Pri sledovaní filmu som si uvedomil koľko tvorcov čerpalo až dodnes z tohto námetu. Celý film je však dôležité správne pochopiť, očakávať len strašidelný horror by mohlo niekoho nepríjemne prekvapiť. Taktiež netreba očakávať grotesktnosť v pravom slova zmysle, tá je podávaná jemne a v malých dávkach. Najdôležitejšie je, že ako celok snímok pôsobí kompaktne, je zábavný vo všetkých smeroch a pre mňa veľmi príjemným prekvapením. ()
Horor, ktorý ak by vynechal komické vsuvky mohol byť naozaj majstrovským nemým hrôzostrašným kúskom. Atmosféra má grády a zopár scén je vskutku strašidelných. Do toho je však zamontovaný humor ako odľahčovač, čo síce nieje na škodu, ale občas je to humor spadajúci až do žánru nemej grotesky. Ale ináč skvelá zábava. ()
3,5 Příšerná chvíle - "úžasný" překlad :-) Remake mě bavil víc. Tady toto mělo mnohem blíže ke komedii než k hororu a po slibném začátku to trochu zvadlo. Bavily mě hlavně ty montáže na začátku a potom celková atmosféra starého sídla. ()
Nebýt groteskních sekvencí, byl by Cat and the Canary dobrým a strašidelným hororem, který za více jak osmdesát let od natočení stále v divákovi drží napětí. Téměř minimalistické prostředí jednoho hradu, hodně dobrá, převážně klavírní, hudba a rozumně se měnící barevné kamerové filtry - to vše dodalo filmu správnou strašidelnou atmosféru. ()
Začátek navnadí na napínavou a vizuálně vymazlenou podívanou, časem ale veškeré napětí vyprchá. Zůstane tak jen sled po sobě střídajících se scén, kdy vidíme jak postavy pobíhají po starém hradu, smějí se, tváří se groteskně, tváří se vystrašeně. Snaha vyvolat humor mi tu přišla až moc křečovitá. K tomu hraje poněkud kolovrátková hudba a ve verzi, kterou jsem viděl rozhodně nemá hlavní slovo klavír, ale smyčce. ()
Kocka a kanarik zas niekto prelozil ako Priserna chvile. Reziser Paul leni /Kabinet Voskovych figurin 1924/ natocil mimoriadne dobry, kvalitny film o tom, ze po smrti stareho pana Cyrusa Zapad sa moze jeho testament porecitat az za 20 rokov po jeho smrti. teda fakt masaker, mna by to nenapadlo, len som videl nazhavene pribuzenstvo jak su na majetky, ktore sa uz -uz chystaju podedit. Dobre im tak, majetky su u mna hovna, no ale s5 k filmu. Do dedenia je zapleteny este pravnika ten musi riesit iste veci. Dobre sa na to pozeralo, fakt namakane tempo, slusne dialogy, akurat herci su mne hodne nzanmi,m nepoznal som ani jedno meno. Nedam vsak maximalne hodnotenie, lebo spojenie horor + komedia sa vydari len malokedy, naprikald u takeho Pitra Jacksona : 83 % ()
Jakmile zemře někdo z rodiny, tak se ihned slétne příbuzenstvo jako sup na svou kořist. Není tomu jinak ani v tomto snímku, kdy před přečtením závěti se začnou dít podezřelé věci a je jasné, že někdo chce dostat celou závěť jenom pro sebe. 50% ()
Pro pět ran do klobouku..Skvost. Němý film nasáklý skličující atmosferou. Já prostě nemůžu jít s hodnocením níže. Nejvíc na starých filmech obdivuji to podmalování očí linkou (i u mužů) a výrazné rty, tady v tom hororu jednoznačně paní služebná... a prolínání dvou filmových obrázků k dosažení kýženého efektu, to muselo stát tenkrát práce.. ()
Tak poprvé jsem u toho usnula. Když na něco v noci čekáte a ono to stále nepřichází, není se ani co divit. Humorná složka na mě nepůsobila skoro vůbec, zasláma jsem se jen jednou a to bylo stejně z titulků. Myslím, že je to ale spíš dáno absencí hlasovou, kdy není slyšet ironie, tón, dynamika, dramatičnost apod. Snad mluvená verze bude minimálně v tomto ohledu přínosnější. Prostě jak někdo v němém filmu nikam nepadá, nekope někoho do zadku, nehází dorty apod, (jak to známe od Keatona a Chaplina), asi to na mě nefunguje. Námět a začátek perspektivní, ale potenciál nevyužit. Já bych spíš řekla, že je to taková milá úsměvná detektivka s trošičkou toho postrašeníčka, které možná kdysi fungovalo. Dnes už ne. Docela jsem se nudila, bohužel. A jak to asi dopadne, když se do vás zabodne péro a vy se nemůžete hnout a musíte sledovat, jaxe dvě dámy svlékají? All men are alike, only some are worse. A ženský jsou vůbec nejhorší :) ()
Jedná se o strhující filmové dílo, které obstálo ve zkoušce časem a i v dnešní době dokáže přinést mrazivé napětí a strhující příběh. V režii Paula Leniho se v tomto němém hororu, který je adaptací divadelní hry Johna Willarda, stále lze ocitnout na horské dráze plné tajemství a hrůzy. Jedním z výrazných prvků filmu je mistrovské využití expresionistické kamery, stinné chodby a hrozivé úhly umocňující pocit předtuchy. I samotné sídlo se stává postavou, jehož vrzající podlahy a skryté chodby umocňují pocit klaustrofobie a blížící se zkázy. Herecké obsazení podává hvězdné výkony v čele s Laurou La Plante v roli odvážné hrdinky, která musí proplout zrádnými zákrutami osudu. Creighton Hale září v roli okouzlujícího mladíka, zatímco Martha Mattox si pro sebe krade scény ztvárněním strašidelné hospodyně. Přestože se jedná o němý film, mistrně využívá vizuálního vyprávění k vytvoření strašidelného napětí. Od mihotavého světla svíček až po náhlé šoky je každý záběr prodchnut pocitem znepokojení. Ačkoli film přirozeně postrádá speciální efekty současných hororů, s pevným příběhem dokazuje, že skutečná hrůza spočívá v neviděném a neznámém. Jeho trvalý odkaz je důkazem toho, že zůstává nadčasovou klasikou hororového žánru. ()
Skvělý strašidelný film postavený na skupině lidí, kteří musí strávit večer na odlehlém místě, které vypadá děsivě, a současně všichni obdrží informaci o tom, že by mohli dědit, kdyby se hrdinka během toho večera zbláznila. A tak začíná hra kočky (tady několika koček) s kanárkem, kdy různé metody přesvědčování jsou různě důrazné. Film má skvělé tempo, propracovanou scénu a výborné herecké výkony. ()
Reklama